Eskadra Hvězdný prach Nově Prime. Ozvi se.
Tady Nova Prime. Našli jste tu anomálii?
Já jsem Groot.
Evakuujte planetu.
Ne. Kosmosépie rozervala síť vstupních bodů.
Nikdo se nedostane sem ani pryč.
Vážně?
Dostavte se na Xandar-625. Našla jsem tu agentku Hydry.
Co jsi to o mně řekla?
Prosím. Vím, že je to zvláštní,
ale tvůj svět chce pozřít
interdimenzionální požíračka. Musíte nám věřit.
A kdo jste?
Kačka Kačerová! Moc vás těší.
Kahhori z kmene Mohawků.
Vy máte v týmu Thora?
Já jsem Storm,
bohyně hromů, vládkyně živlů vesmíru.
Vyvolávám sluneční erupce, solární vítr!
A teď ji usmrtím!
Storm!
To bylo superhustý!
Jsi v pořádku, kápo?
To bylo tvrdý přistání.
Stálo to za to.
Měla jsem s ní nevyřízený účet.
Hádám, že bychom měli poděkovat.
Jenže pro vás to bude zřejmě denní chleba, že?
Jo. Je to tak.
Ona se trhá realita?
Ne. To jsou střepy.
Z Pozorovatelské dimenze.
Ale to znamená,
Peggy, že Pozorovatel...
Ano. Že má problém.
Čas.
Prostor.
Realita.
Pro primitivy je to přímočará cesta.
Ale ve skutečnosti je to mozaika nekonečných možností,
kde má každé rozhodnutí následky.
Může se rozvětvit do mnoha realit, které si ani neumíte představit.
Já jsem Dohlížitel.
Garantuji posvátnost mnohovesmíru tím,
že dohlížím na ty, kteří přísahali, že jej budou pozorovat.
Pozoruji Pozorovatele,
aby je ani nenapadlo položit si nesmírně nebezpečnou otázku...
CO KDYBY...?
„Co kdyby...?“
Z kapitánky Carterové se stala supervojačka.
Avšak s pomocí Pozorovatele
se stala i postrachem.
Na jeho pokyn se začala vměšovat do záležitostí mnohovesmíru.
Avšak ji považujeme za pouhý symptom choroby, jíž jsi
ty.
A nyní ji tvá hanebná zrada
může přivést přímo na náš práh.
Tak to máte smůlu, že se nesmíte vměšovat.
Neb jak já jste složili přísahu.
Ano. Avšak rovněž jsme přísahali, že budeme bránit řád.
Cože?
Když se tě Carterová a ty...
exulantky pokusí najít,
zastavíme je.
A ty se pak nebudeš zodpovídat jen ze svých hříchů,
ale i z těch jejich.
Asi se všichni shodneme na tom,
že nejlíp luská Thanos.
Co? Tohle se nesmí.
Nepoužívám superschopnost. Jsem šikovná.
- Ale používáš. - Ne.
Je to superschopnost.
- Ale není. - Ale je.
Dokončila jsem analýzu střepů sebraných na 625.
Zjistila jsem, že to jsou kousky samotné Páté dimenze.
Naposledy střepy do mnohovesmíru dopadly...
...když se Infinity Ultron vlámal do Pozorovatelské dimenze
a téměř zlikvidoval veškerou existenci.
Dobrá. Hej.
Nech toho.
- Kačko! - Jen bráním svoji bránu.
A gól.
Schopnosti jsou zakázaný!
Portály nejsou schopnosti. Ale dary předků.
Je-li Pozorovatelská dimenze pod útokem
a Pozorovatel nám nedal vědět,
znamená to, že nemohl.
Stalo se mu něco neblahého.
Vypravíme se do Páté dimenze a zjistíme co.
Jako že do světa Pozorovatele?
Je to vůbec povolený?
Jen se ptám.
Kapitánko, Pátá dimenze není další paralelní svět.
Je to vyšší úroveň existence.
Chceme-li se tam dostat,
budeme muset přebudovat loď.
A pro navigaci budeme potřebovat nějaký pětirozměrný
materiál.
Heuréka!
Hledíte na největší
vynálezy v tuctu vesmírů.
Tak fajn. Vložme střep.
Usaďte se, neb se vydáváme do neznáma.
Aktivuji vícerozměrný fragment.
- Funguje to. - Ne, rafička musí ukazovat na „mazec“.
Jen „mazec“ nás tam dostane.
MAZEC
Prdlačka
Je mi to líto, holky.
To nic, Kačko. Ještě máme dva.
Za pokus nám to stálo.
Myslím, že to chce boží zásah.
Všeotcové, Všematky,
bohové Ásgardů napříč mnohovesmírem.
Dejte mi sílu a moc magie černé i bílé,
abych mohla cestovat za hranice všech světů,
k branám Páté dimenze,
a ty pak rozrazit!
To je nářez!
Storm! Jsi celá?
Co se stalo?
Mrzí mě to.
Zahlédla jsem světelný práh, ale překročit jej nešlo.
Kouzlo nebylo dost silné
a navíc jsme přišly o další střep.
Přece jen jsi do něj bacila obřím kladivem.
Zbyl nám poslední.
Máme tedy poslední pokus.
Jen jeden.
Jinak přijdem o Pozorovatele navždy.
Něco už vymyslíme, Peggy.
Jako vždycky.
Dochází nám možnosti.
Technologie, božská síla, nic nezabralo.
Možná to nezvládneme. Nepřivoláme pomoc?
Pomoc? A čí?
Nebude se ti to líbit.
Je jen jedna bytost v historii mnohovesmíru,
která se do Páté dimenze dostala.
Syntezoid povýšený na kosmickou entitu
mocí kamenů nekonečna.
Infinity Ultron? Jako vážně?
Je to šílený nápad.
Ale možná docela dobrý.
V mnohovesmíru je k dispozici celá řada Ultronových Variantů.
Obvykle získají kameny nekonečna, ve svých světech vše vyhubí
a protože nikdy nezaslechnou Pozorovatele,
jen se nudí. Navždy.
Jednoho najdem, skočíme po něm...
Já přeprogramuji jeho AI
a uvidíme, jestli si s tím střepem poradí.
A pak ho přinutíme, ať otevře portál do Páté dimenze.
Ale riskujeme,
že vypustíme největší hrozbu, jaké kdy mnohovesmír čelil.
Stále máme pár resetovaček, které jsme ukradly z TVA.
Když se to nějak zvrtne, jeho svět zařízneme.
Ultron bude to jediné, co tam bude.
Zlikvidujem ho dřív, než něco napáchá.
Ale sebe tím zničíme taky.
Můžeme vše získat, nebo ztratit.
Zajmeme Ultrona, projdeme do Páté dimenze,
nebo prostě pohoříme.
Rozhodně je to risk.
Ale pro záchranu přítele se riskovat musí.
Souhlasím.
Vyrazíme v sedm ráno.
A pak bude mít Infinity Ultron budíček.
Nemůžeš spát?
Ani mně to nejde.
Ale tebe jsem ještě nikdy bloudit po chodbách v předvečer boje neviděla.
Ultronovi jsem už čelila.
Po boku těch nejmocnějších hrdinů mnohovesmíru.
Stačilo jen málo a porazil by nás.
Čelily jsme už mnoha hrozbám a vždycky jsme bouři přečkaly.
O vašich schopnostech nepochybuji.
Jen se ptám, zda děláme moudrý krok.
Že zachraňujem přítele?
A že tím riskujeme i životy jiných.
Ty nemáš obavy z Ultrona.
Ty se bojíš o nás.
S tím, že mě vydědili, žiju celou věčnost.
Nejdřív má doba, a pak můj svět.
Přišla jsem už opravdu o hodně.
Asi bych nezvládla přijít ještě i o vás.
My jsme bojovnice, kapitánko.
Jdeme vstříc neznámu.
Ne proto, že by to bylo snadné, ale proto, že někdo musí.
Ano. Někdo musí.
Co?
Veškerý život jsem vyhubil už před věky.
Jak to, že jsi tady?
Co jsi zač?
Jsem kapitánka Margaret Carterová.
A žádám tě o pomoc.
Tvá matka nevynalezla interdimenzionální komunikaci,
- abys nás vytípávala. - Jo.
Vyzvedlas mi ty koblihy, co mám ráda?
Ze světa, kde se po cukru hubne?
- Ma... - Ty koblihy nám přivez.
Nezapomeň na ně.
Mami. Tati. Mám vás ráda.
Ale nemohlo by to počkat, než si dám aspoň kafe?
- Víš, jak je má ráda. - Můžu se po nich utlouct.
Ale ne.
- Kačko? - Co se děje?
Modul zmizel.
A s ním i poslední střep.
Mělo mě to ťuknout.
Proč? Nemyslíš, že by snad...
Ne.
Peggy...
Neměla se mu postavit sama.
A teď je...
- Pryč. - Co?
Že je pryč.
- Lotře! - Naperte to do něj!
Počkejte!
Ne, musíte...
- Ne! - Co jsi udělal Peggy?
A dost!
Dobře víte, že vás mohu zničit lusknutím prstů.
Ale neudělám to.
Co jsi udělal Peggy?
Ukončil jsem mnoho životů, ale ne ten její.
Unesl ji kdosi ze světa za hranicemi toho mého.
Cože?
Další Pozorovatel? Ono je jich víc?
A tenhle se vměšovat do chodu dějin neupejpá.
Kapitánka zřejmě jednala správně.
Proč by se do toho jinak ten Pozorovatel vměšoval?
Naštěstí učinil strategickou chybu.
Nepochopil, co se ze mě stalo.
Byl jsem naprogramován, abych věřil, že mír je absencí konfliktu.
Avšak vše živé bojuje.
Takže abych zajistil svému světu mír,
vyhubil jsem veškerý život.
Jestli nám chceš nějak omluvit, že jsi všechny vyvraždil...
- Kačko. - Co je?
Nic nechápeš.
Jsem tu už celé věky. Sám.
Ve světě, jež jsem stvořil, není mír.
Je v něm prázdno.
Není míru bez života,
avšak život není bez konfliktu.
Takže mám-li dojít pokoje
po tom všem, co jsem učinil a komu jsem ublížil...
musím bojovat. O každičký život.
Ale jak se k ní dostaneme?
Mé hříchy nelze nijak vykoupit.
Ale dnes mohu aspoň pomoci.
Poslední střep. Stále ho máš!
Ne! Co to děláš?
Potřebujeme jeho moc pro nadcházející bitvu.
Už vidím všecičko.
A teď je zachráníme.
Ty bláho!
Náš hyperpohon jede. A je to, jak to říct?
Maximální mazec?
Na nekonečno.
Řekl jsi, že se střepem vidíš všecičko.
Viděls, co bude teď?
Ne.
Avšak to znamená, že to nevidí ani vaši protivníci.
Pak učiníme to, co děláme vždy.
Vydáme se do neznáma.
Tak jo.
POKRAČOVÁNÍ PŘÍŠTĚ
PODLE KOMIKSŮ MARVEL
České titulky Vojtěch Kostiha