MARVEL STUDIOS PRESENTERAR
Tid.
Rum.
Verklighet.
Det är mer än en linjär stig.
En prisma av oändliga möjligheter,
där ett val kan förgrena sig till oändliga verkligheter
och bilda alternativa världar av de ni känner till.
Jag är The Watcher.
Jag är er guide genom dessa nya, ändlösa verkligheter.
Följ mig och ställ er frågan...
"Tänk om?"
Vi har sett hur ett ögonblick, ett val,
kan påverka tid och rum
och ge upphov åt nya berättelser, hjältar, hela universum.
Men tänk om det är fel val?
Tänk om bra avsikter får märkliga konsekvenser?
God kväll, snygging.
Den här trasan?
Du, å andra sidan, är jättevacker.
Bara efterrätt. Du lovade mig crème brûlée.
Vi kan nog bättre än så.
Låt mig höra.
Jag vet att du har förberett något.
Du planerar allt. Det är bara jag.
Okej. "God kväll, mina damer och herrar, kollegor..."
Nej, sluta. Rena sömnpillret.
Kom till sak.
Jag sa bara: "God kväll."
Rusa mot podiet som en tävlande på The Price is Right.
Skrik och jubla, gör något galet.
Price is-vadå?
-Vi måste fira det här. -Det gör vi.
Du utförde en komplicerad hemisfärotomi.
-Med lyckat resultat. -Det var planen.
Det är otroligt.
Jag kan säga samma sak om dig.
Stephen!
Vi är okej. Du är okej.
Nej. Christine!
I detta universum förlorade inte Stephen Strange sina händer,
utan sitt hjärta.
Bedrövad, sökte Strange svar över hela världen och i den mystiska lärorna.
"Agamottos öga, vaggan för den tidsmässiga singulariteten
"upptäckt av Cagliostro, manipulering och ändring av tidslinjer."
-Tidsresa. -Vad gör du?
Att fiffla med tiden kan försvaga självaste universum.
Vi skyddar verkligheten, vi hotar den inte.
Och när hotet kom
och Ancient One gick förlorad,
visade Stephen Strange mod.
Vetenskapens man blev Sorcerer Supreme.
Dormammu, jag är här för att köpslå med dig.
Trots allt han hade fått,
kunde Stephen Strange inte släppa det förflutna.
Ledsen, men det här är nu min favorittröja.
Då får jag ta tillbaka den.
Försök du.
Jag ser att vi har bytt till billigt.
Hur länge sen är det?
Två år ikväll.
Varför är du vaken?
Jag behövde lite trollkarlsfrid.
Vad gör du?
Jag sätter på vattnet.
Kom, innan du gör något vårdslöst.
God kväll, snygging.
Är något fel?
Jag tror att hjärtat hoppade lite.
En hjärtattack? Morska upp dig, Strange.
Du lovade mig crème brûlée.
Säg bara till, så ger jag dig världen.
Låt mig höra.
Jag vet att du har förberett något.
Nej. Jag tänker improvisera.
Jag ska springa upp som en lekprogramsdeltagare.
Jubla och ropa.
Retar du mig?
Nu har du sagt det. Du måste göra det.
Bara om du är vid min sida.
Vänta. Har du ens sett ett lekprogram?
Nej, men det finns en första gång för allt.
-Va? -Jag vet inte. Du är förtjusande.
Vad kan jag ha gjort för att förtjäna det här?
Du gör mig lycklig.
Det här kommer att bli en natt att minnas.
Nej! Inte igen. Christine!
God kväll, snygging.
Din vagn väntar.
Vi missade svängen. Är inte bron ditåt?
Jag tar en annan väg.
Det är okej. Vi hinner.
Stephen!
Du ska få en utmärkelse. Hela festen är för dig.
Vi stannar hemma. Beställer pizza och crème brûlée.
Jag tänker inte få fett på klänningen.
Vi går, vi dansar. Vi kommer att ha kul, jag lovar.
Nej.
Pizza. Du är ett geni.
Vi har fått rapporter om flera dödsoffer,
inklusive en dr Christine Palmer.
Palmer, en traumaspecialist...
Är något fel?
Varför händer det här?
Får vi inte vara lyckliga?
Jag kanske borde köra?
Mår du bra? Vill du prata?
Vill du höra musik?
Jag vill bara ha dig.
Du är det enda som betyder något.
Nej!
God kväll, dr Strange.
Har du problem med bilen?
Varför är du här?
För att hjälpa dig.
Det är här det börjar för dig.
Med dr Christine Palmers död.
Överväldigad av sorg, söker du svar i de mystiska konsterna.
I mig.
Hjälp mig få henne tillbaka.
Jag är ledsen, men det kan ingen.
Hennes död är en absolut punkt i tiden.
Absolut?
Oföränderlig. Oflyttbar.
Utan hennes död hade du aldrig besegrat Dormammu
och blivit Sorcerer Supreme,
väktaren av Agamottos öga.
Om du raderar hennes död
påbörjar du aldrig din resa.
Jag skapar en paradox.
Du riskerar universum. Du kan inte vända en absolut punkt.
Inget är omöjligt. Du lärde mig det.
Jag behöver bara mer kraft.
De största trollkarlarna kunde inte vända en absolut punkt.
Det vet du inte.
Böcker och bibliotek har förstörts.
Sluta tortera dig själv.
Det finns inget hopp här.
Christine är borta. Du kan inte rädda henne.
Nej.
Den här vägen leder bara till mörker och slutet på denna verklighet.
Gör inte det här, för då måste jag stoppa dig.
Du måste hitta mig först.
Ursäkta mig.
Var är Gagliostros försvunna bibliotek?
Bibliotek?
Hallå? Du vet, böcker? Att läsa? Kunskap?
Jag pratar med dig. Vart ska du?
Ingen dörr. Smart.
Hallå?
Är det någon hemma?
Vilket välkomnande.
Du är den märkligast klädda trollkarl jag har sett.
Ja, det är Armani.
Jag letar efter trollkarlen Cagliostro.
Han ska veta hur man bryter en absolut punkt i tiden.
Var hittar jag Cagliostro?
Kanske här, kanske där. Kanske ingenstans.
Kryptiskt. Perfekt. Säg inte att du är Cagliostro.
Jag heter O'Bengh, bibliotekarie för Cagliostro.
Den här vägen, trollkarl Armani.
Nej, det är fel.
Inte mer fel än nåt annat namn i världen.
De försvunna böckerna.
Hur länge stannar du här?
Så länge det krävs.
Transmutation, telekinesi, teleportering.
Intressant. Tidsmanipulation.
"Kraften för att bryta en absolut punkt på tidslinjen är enorm,
"och nästan omöjlig att uppnå."
Såklart.
"Uppnå kraft genom att absorbera andra varelser."
Absorbera?
Nu ska vi se.
Jag heter dr Stephen Strange.
Jag tog hit dig då jag behöver låna dina krafter.
Lust att dela en tentakel eller två?
Snälla?
Nej!
Vad hände?
Mystiska varelser köpslår inte.
Deras krafter är inte avsedda för oss.
Biblioteket räcker inte.
De är vad jag behöver.
Är hon värd smärtan?
En man lider inte så här för sin egen ära.
Varje ögonblick av det.
Det är en hårfin gräns mellan hängivenhet och villfarelse.
Kärlek kan krossa mer än ditt hjärta. Den kan splittra dina tankar.
I vilket bok läste du det?
Livet lärde mig, Armani.
O'Bengh kanske har rätt.
Om de vägrar ge upp sin kraft, då tar jag den.
Vi börjar litet.
Vad händer härnäst?
Fin käp.
Men jag gillar inte insekter.
Mer.
Han är på fel väg.
Jag kan varna honom, ingripa,
men hans universums öde är inte viktigare än de andras.
Han hade nog inte lyssnat.
Hallå?
Vem är det?
Dags att träffa en gammal vän.
Säg hej och adjö.
O'Bengh, vad har hänt med dig?
Tid, trollkarl Armani.
Lägg undan den.
Du använde magi för att förbli frusen i århundraden.
Jag valde att leva.
Jag kan vända på det. Du kan leva för alltid.
Tyst!
Även i vår värld...
...är döden en del av planen.
Jag kan inte acceptera det.
Jag vet.
Men den andra Strange kanske gör det.
Andra?
Förstår du inte?
Du är bara en halv man,
som lever ett halvt liv.
Det var sant. Han var inte ensam.
Han var inte den enda dr Strange i detta universum.
Jag sätter på vattnet.
Kom, innan du gör något vårdslöst.
Nog med att leva i det förflutna för ikväll.
Vad var det i whiskyn?
-Hej, Stephen. -Vänta lite. Du är...
Död? Ja!
Då måste det vara...
Ett psykiskt intryck i en flisa av verkligheten?
Ja. Se mig som ett eko.
Jag tänkte säga att det här måste vara världens undergång.
Det med. Du var alltid så klarsynt.
Vi har tyvärr inte mycket tid.
Vem orsakar det här?
Du.
Hur?
När du använde ögat
och försvann in i det förflutna kunde jag inte följa.
Jag använde krafter från den mörka dimensionen
för att dela tidslinjen och dig.
Var är Gagliostros bibliotek?
Nog med det förflutna för ikväll.
Jag lät två av dina möjliga tidslinjer
att existera i ett universum.
Två tidslinjer?
Det var nog inte enkelt eller smart att göra.
Mycket farligt, faktiskt.
Har jag en ond tvilling nu?
Snarare vilseledd.
Om den andra Strange lyckas vända en absolut punkt i vårt universum...
Du menar rädda Christine.
Du kan inte rädda henne.
Den temporala paradoxen kommer att förgöra vårt universum.
Vår tid börjar ta slut.
Den enda trollkarlen mäktig nog att stoppa dr Strange är...
...du, dr Strange.
Vänta. Självaste verkligheten går sönder,
och bara du kan stoppa det för du låg bakom det.
Vi har varit med om konstigare.
Men vill du stoppa honom?
Var du inte kär i Christine?
Jag måste.
Åtminstone för att rädda dig.
Väktaren Vishantis skyddsförtrollning.
Jag kommer att behöva den.
Hur hittar du honom?
Han har hittat mig.
-Det är inte bra. -Nej.
Lycka till!
Hallå?
Var är jag?
Frågan är:
När är du?
Var inte rädd, gamle vän,
du och jag är samma.
Vad hände med dig?
Jag behövde dig ensam.
Ingen Wong eller Ancient One.
De skulle inte förstå.
De kände henne aldrig.
Vi kände henne. Vi älskade henne.
Du kan inte få henne tillbaka. Världen där ute faller sönder.
Ljug inte för mig! Jag är du!
Hur många nätter satt vi i Sanctum Sanctorum,
med tidsstenen i vår hand,
vetandes att vi kunde återvända, samla mod?
Jag hade modet.
Jag tillbringade århundraden, offrade allt för Christine.
Och nu kan du rädda henne?
Nej, Stephen.
Vi kan.
Våra krafter är delade mellan oss.
Men när vi blir hela igen kan vi rädda henne.
Nej.
Du tror att det är omöjligt. Du ska få se.
Ancient One varnade oss.
Om vi räddar Christine, förgör vi världen.
Hon förstår inte. Vi älskar Christine.
Det här är inte kärlek. Se här.
Det här är arrogans. Vårt behov att fixa allt.
Det är vad som drev oss till att studera konsten.
Och se var vi är.
Förvridna.
Jag ska bli hel igen.
Nej. Du är förlorad.
Men vår värld har en chans.
Du kan inte rädda henne. Hon är död.
Du måste släppa taget.
Det är för sent.
Så fint att se dig.
Christine?
Du lovade mig crème brûlée.
Jag vet.
Vi kan vara tillsammans igen.
Jag älskar dig, Stephen.
Jag älskar dig.
Jag önskar att det var sant. Men du...
Du är inte hon.
Du kan inte göra det här.
Vi måste.
Nej.
Nej!
Christine?
-Christine. -Vad?
Det är jag, Christine.
Herregud. Vad händer?
Jag tog dig tillbaka. Jag räddade dig.
Det här är inte på riktigt!
Det är en mardröm. Låt mig vara.
-Jag kan lösa det här. -Herregud! Nej!
Bort! Rör mig inte!
Christine.
-Nej! -Christine!
-Nej! -Nej!
Nej! Det här skulle inte hända.
-Stephen. Nej. -Nej.
Vad händer?
Nej!
Du kan stoppa det här.
Snälla, fixa det.
På samma sätt som du fixade Christine?
-Va? -Jag hade fel. Jag...
Jag varnade dig.
Jag vet. Men världen!
Världen borde inte få betala för min arrogans.
Jag läste om dig. Känt din närvaro.
Du är en gud. Du kan lösa det här.
Varken du eller jag är en gud.
Straffa då mig. Inte världen, inte Christine.
Om jag kunde lösa det här och straffa dig, hade jag gjort det.
Men jag kan inget göra.
Du, mer än någon, borde förstå
att mixtrande med tid och rum bara leder till förstörelse.
Nej!
Va?
Det här var inte meningen!
Christine. Åh nej.
Förlåt mig.
Stephen.
Vad har du gjort?
Nej.
Förlåt mig.
Jag är så ledsen.
Ett liv, ett val, ett ögonblick
kan förinta ett helt universum.
BASERAT PÅ MARVEL COMICS
Översättning: Victor Ollén