MARVEL STUDIOS ESITTÄÄ
Aika.
Avaruus.
Todellisuus.
Se ei ole vain lineaarinen polku.
Se on loputtomien mahdollisuuksien prisma,
jossa yksi valinta voi haarautua loputtomiin todellisuuksiin
ja luoda vaihtoehtoja tutuille maailmoille.
Minä olen Watcher.
MARVEL STUDIOSIN TUOTANTO
Opastan teidät näiden uusien todellisuuksien läpi.
Seuratkaa mukana ja miettikää kysymystä...
"Entä jos?"
Olemme nähneet, miten yksi hetki, yksi valinta
voi levitä avaruuden ja ajan halki
synnyttäen uusia tarinoita, sankareita ja kokonaisia universumeja.
Mutta mitä jos valinta osuu väärään?
Mitä jos hyvillä aikomuksilla on todella oudot seuraukset?
Iltaa, komistus.
Tämäkö? Vetäisin päälleni kuivausrummusta.
Sinä taas näytät tyrmäävältä.
Tulen vain jälkkärin takia. Lupasit minulle crème brûléetä.
Luulen, että pystymme parempaan.
Annahan kuulua.
Tiedän, että valmistelit jotain.
Et heitä lonkalta. Minä tässä vain.
Selvä. "Hyvää iltaa, hyvät naiset ja herrat, lääkärikollegat..."
Ei. Lopeta. Nukahdin jo.
Jätä esipuhe. Mene suoraan asiaan.
Toivotin vain hyvää iltaa.
Sinun pitää juosta korokkeelle kuin Mitä maksaa? -ohjelman kilpailija.
Huutaa ja heittää yläfemmoja, hurrata ja kaikkea hullua.
Mikä Mitä maksaa?
-Tätä pitää juhlia. -Me juhlimmekin.
Poistit koko toisen aivopuoliskon.
-Onnistuneesti. -Niin oli tarkoitus.
Minusta se on merkittävää.
Voisin sanoa samaa sinusta.
Stephen!
Kaikki hyvin. Olet kunnossa.
Ei. Christine!
Tässä universumissa Stephen Strange ei menettänyt käsiään
vaan sydämensä.
Surun murtamana Strange etsi vastauksia maailman joka kolkasta sekä mystiikasta.
Agamotton Silmä, aikasingulariteetin kehto,
löytäjä Cagliostro, manipuloi ja muuttaa aikajanoja."
-Aikamatkustusta. -Mitä sinä teet?
Ajan sormeilu voi heikentää koko universumin kudosta.
Me suojelemme todellisuutta, emme uhkaa sitä.
Ja kun se uhka tuli
ja Muinainen menetettiin,
Stephen Strange pysyi rohkeana.
Tieteen miehestä tuli mahtavin velho.
Dormammu, tulin neuvottelemaan.
Kaikista saavutuksistaan huolimatta
Stephen Strange ei voinut päästää menneisyydestä irti.
Valitan, tämä on nyt minun lempipaitani.
Sitten minä otan sen takaisin.
Yritäpäs vain.
Vaihdoimme näemmä halpiskamaan.
Kuinka kauan siitä on?
Kaksi vuotta tänään.
Miten pärjäilet?
Piti käydä pikkuvelhojen huoneessa.
Mitä sinä teet?
Laitan veden kiehumaan.
Liity seuraani, ennen kuin teet jotain harkitsematonta.
Iltaa, komistus.
Onko jokin vialla?
Taisin saada pienen sydänkohtauksen.
Sydäri, tohtori? Terästäydy, Strange.
Lupasit minulle crème brûléetä.
Sana vain, Christine, ja annan sinulle koko maailman.
Annahan kuulua.
Tiedän, että valmistelit puheen.
En. Aion vetää lonkalta.
Juoksen korokkeelle kuin visailuohjelman kilpailija.
Huudan ja heitän yläfemmoja.
Oikeastiko? Kiusaatko minua?
Ei, sanoit tuon. Nyt sinun pitää tehdä se.
Vain, jos olet rinnallani.
Hetkinen. Oletko nähnyt yhtään visailuohjelmaa?
En, mutta kerta se on ensimmäinenkin.
-Mitä? -En tiedä. Olet hurmaava.
Olen jollekin muffinikorin velkaa tästä persoonanmuutoksesta.
Ehkä sinä teet minut onnelliseksi.
Tästä alkaa kehkeytyä ikimuistoinen ilta.
EI! Ei taas! Ei! Christine!
Iltaa, komistus.
Vaununne odottavat.
Ajoit ohi. Eikö silta ole tuolla?
Menen eri reittiä.
Ei hätää. Kyllä me pärjäämme.
Stephen!
Sinä saat palkinnon. Juhlat ovat sinua varten.
Jäädään kotiin. Tilataan pizzaa ja crème brûléetä.
Ei. En tahri tätä mekkoa rasvalla.
Mennään, tanssitaan. Lupaan, että siitä tulee hauskaa.
Ei.
Pizzaa. Sinä olet nero.
Raporttien mukaan kuolonuhreja on useita,
mukaan lukien tri Christine Palmer.
Palmer, hätä- ja traumaspesialisti...
Stephen. Onko jokin hätänä?
Miksi näin tapahtuu?
Emmekö saa olla onnellisia?
Ehkä minun pitäisi ajaa.
Oletko kunnossa? Haluatko jutella?
Laitetaanko musiikkia?
Haluan vain sinut.
Vain sinulla on väliä.
Ei!
Hyvää iltaa, tohtori Outo.
Onko ongelmia auton kanssa?
Miksi tulit tänne?
Auttaakseni sinua.
Tästä sinun polkusi alkaa.
Tri Christine Palmerin kuolemasta.
Jotta menetyksen musertamana etsisit vastauksia mystiikasta.
Minulta.
Auta tuomaan hänet takaisin.
Valitan, en voi. Kukaan ei voi.
Hänen kuolemansa on absoluuttinen piste ajassa.
Absoluuttinenko?
Muuttumaton. Kiinteä.
Ilman hänen kuolemaansa et olisi voittanut Dormammua
ja tullut mahtavimmaksi velhoksi,
Agamotton silmän vartijaksi.
Jos pyyhit hänen kuolemansa,
et koskaan aloita omaa matkaasi.
Minä luon paradoksin.
Vaarannat universumin. Absoluuttista pistettä ei voi kääntää.
Mikään ei ole mahdotonta. Sinä opetit sen minulle.
Tarvitsen vain lisää voimaa.
Menneisyyden mahtavimmat velhot eivät voineet kääntää absoluuttista pistettä.
Et tiedä sitä.
Kirjoja on kadonnut. Kirjastoja tuhoutunut.
Älä piinaa itseäsi, Stephen.
Toivoa ei ole.
Christine on poissa. Et voi pelastaa häntä.
Ei.
Tämä polku johtaa vain pimeyteen ja tämän todellisuuden loppuun.
Älä tee tätä, tai minun on pakko pysäyttää sinut.
Sinun on löydettävä minut ensin.
Anteeksi. Hei, anteeksi.
Etsin Cagliostron kadonnutta kirjastoa.
Kirjasto?
Tiedäthän, kirjoja. Lukemista? Tietoa?
Hei! Minä puhun sinulle. Minne menet?
Ei ovea. Nokkelaa.
Haloo?
Onko ketään kotona?
Vieraanvaraista.
Olet oudoimmin pukeutunut velho, jonka olen nähnyt.
Niin, se on Armani.
Tulin etsimään velho Cagliostroa.
Legendan mukaan hän osasi rikkoa absoluuttisen pisteen ajassa.
Mistä löydän Cagliostron?
Ehkä täältä, ehkä tuolta. Ehket mistään.
Loistavaa. Olet kryptinen. Et kai ole Cagliostro?
Nimeni on O'Bengh. Olen Cagliostron kirjojen hoitaja.
Tänne päin, velho Armani.
Ei, Strange.
Ei oudompi kuin mikään muukaan nimi tässä maailmassa.
Kadotetut kirjat.
Kauanko viivyt täällä?
Niin kauan kuin on tarpeen.
Selvä. Transmutaatio, telekinesia, teleportaatio.
Mielenkiintoista. Ajan manipulaatio. Bingo.
"Absoluuttisen pisteen rikkominen vaatii suunnatonta voimaa,
"joka on lähes mahdoton saavuttaa."
Niinpä.
"Voima saadaan sulauttamalla itseensä muita olevaisia."
Sulauttamalla?
Tästä lähtee.
Nimeni on tri Stephen Strange.
Toin sinut tänne, koska minun on lainattava voimiasi.
Voisitko antaa lonkeron tai kaksi?
Ole kiltti.
Ei!
Mitä tapahtui?
Mystiset olennot eivät neuvottele.
Niiden voimia ei ole tarkoitettu ihmisille.
Kirjasto ei riitä.
Tarvitsemani on niillä olennoilla.
Onko hänen tuskan arvoinen?
Mies ei kärsi näin oman kunniansa tähden.
Joka hetken arvoinen.
Omistautumisen ja harhaisuuden ero on hiuksenhieno.
Rakkaus voi rikkoa muutakin kuin sydämen. Se voi pirstoa mielen.
Mistä kirjasta luit tuon?
En kirjasta, Armani. Elämä opetti.
Ehkä O'Bengh on oikeassa.
Jos ne eivät luovuta voimaansa, minä otan ne.
Aloitetaan pienestä.
Selvä, mitä seuraavaksi?
Hieno viitta.
Mutta ötököihin vedän rajan.
Enemmän.
Hän on väärällä polulla.
Voisin varoittaa häntä, puuttua asiaan,
mutta tämän universumin kohtalon takia ei kannata vaarantaa muita universumeja.
Eikä hän varmaan kuuntelisi minua.
Haloo?
Kuka siellä?
Aika tavata vanha ystävä.
Hei taas ja näkemiin.
Mitä sinulle on tapahtunut?
Aika, velho Armani.
Laita se pois.
Sinä olit paikoillasi satoja vuosia taikuuden avulla.
Minä päätin elää.
Voin kääntää tämän. Elät pidempään, ikuisesti.
Hys!
Jopa meidän maailmassamme
kuolema kuuluu suunnitelmaan.
En voi hyväksyä tuota.
Tiedän.
Mutta ehkä se toinen Strange voi.
Toinenko?
Etkö näe?
Olet vain puolikas mies,
elät puolikasta elämää.
Se oli totta. Hän ei ollut yksin.
Hän ei ollut ainoa tri Strange tässä universumissa.
Laitan veden kiehumaan.
Liity seuraani, ennen kuin teet jotain harkitsematonta.
Olet oikeassa. Menneisyydessä eläminen saa riittää tälle illalle.
Mitä siinä viskissä oli?
-Hei, Stephen. -Ei... Hetkinen. Sinä olet...
Kuollut? Kyllä!
Tämä siis lienee...
Todellisuuden raosta lähetetty psyykkinen kuva?
Kyllä. Voit ajatella minua kaikuna.
Olin sanomassa, että tämä lienee maailmanloppu.
Sitäkin. Olit aina tarkkanäköinen.
Mutta aikaa ei ole paljon.
Kuka aiheuttaa tämän?
Sinä.
Miten?
Kun tri Strange, sinä, käytit silmää
ja katosit menneisyyteen, en voinut seurata perässä.
Kanavoin voimaa Pimeästä ulottuvuudesta
jakaakseni aikajanan, jakaakseni sinut.
Etsin Cagliostron kadonnutta kirjastoa.
Menneisyydessä eläminen saa riittää.
Sallin kahden mahdollisen aikajanasi
olla olemassa yhdessä universumissa.
Kahden aikajananko?
EI varmaan helpoin tai fiksuin veto.
Se on äärimmäisen vaarallista.
Nytkö minulla on paha kaksonen?
Ennemminkin harhaan johdettu.
Jos se toinen Strange onnistuu kääntämään absoluuttisen pisteen universumissamme...
Eli pelastamaan Christinen.
Et voi pelastaa häntä.
Siitä syntyvä aikaparadoksi tuhoaa tämän universumin.
Aika käy vähiin.
Ikävä kyllä ainoa tarpeeksi voimakas velho estämään tri Strangea
olet sinä, tri Strange.
Hetkinen. Todellisuuden rakenne murtuu,
ja vain sinä voit estää sen, koska sinä aiheutat sen.
Olemme kohdanneet oudompaakin.
Mutta haluatko estää häntä?
Etkö rakastanut sitä Christineä?
Luulen, että minun on pakko.
Pelastaakseni edes sinut.
Vartija Vishantin raskas suojaloitsu.
Itseni tuntien tarvitsen sitä.
Miten löydät hänet?
Hän löysi minut.
-Ei näytä hyvältä. -Ei niin.
Onnea matkaan!
Haloo?
Missä olen?
Kysymys kuuluu,
milloin olet.
Älä pelkää, vanha ystävä,
sillä olemme yksi ja sama.
Mitä sinulle tapahtui?
Halusin vain sinut.
En Wongia tai Muinaista.
He eivät ymmärtäisi.
He eivät tunteneet häntä.
Me tunsimme hänet. Rakastimme häntä.
Et voi tuoda häntä takaisin. Maailma on murtumassa.
Älä valehtele minulle. Minä olen sinä!
Kuinka monesti istuimme Sanctum Sanctorumissa
Aikakivi kädessämme
tietäen, että voisimme palata, ja keräsimme rohkeutta?
Minä rohkenin.
Kulutin vuosisatoja, uhrasin kaiken Christinen vuoksi.
Ja nytkö voit pelastaa hänet?
Ei.
Me voimme.
Voimamme ovat laimentuneet, jakautuneet välillämme.
Mutta kun muutumme taas yhdeksi, voimme pelastaa hänet.
Emme voi.
Et usko sitä mahdolliseksi. Mutta sittenpähän näet.
Muinainen varoitti meitä.
Jos pelastamme Christinen, tuhoamme maailman.
Sanoinhan, ettei hän ymmärrä. Me rakastamme Christineä.
Tämä ei ole rakkautta. Katso tätä.
Tämä on ylimielisyyttä. Tarpeemme korjata kaikki.
Tämä ajoi meidät opiskelemaan mystiikkaa alun alkaenkin.
Ja katso, mihin se johti.
Hulluuteen.
Minä tulen taas kokonaiseksi.
Ei. Olet jo täysin sekaisin.
Mutta maailmalla on vielä mahdollisuus.
Et voi pelastaa häntä. Hän on kuollut.
Sinun on päästettävä irti.
Olen mennyt liian pitkälle luovuttaakseni nyt.
Onpa mukava nähdä sinua.
Christine?
Lupasit minulle crème brûléetä.
Tiedän.
Voimme olla taas yhdessä.
Stephen, rakastan sinua.
Minä rakastan sinua.
Olisipa tuo totta. Mutta sinä...
Sinä et ole hän.
Et voi tehdä tätä.
Mutta meidän täytyy.
Ei.
Ei!
Christine?
-Christine. -Mitä?
Minä tässä, Christine.
Voi luoja. Mitä tapahtuu?
Toin sinut takaisin. Pelastin sinut.
Ei, tämä... Tämä ei ole totta! Tämä on...
Ei, tämä on painajaista! Ei! Anna minun olla!
-Ei. Voin korjata tämän. -Ei! Voi luoja! EI!
Mene pois! Älä koske minuun!
Christine.
-Ei! -Christine.
-Ei! -Ei!
Ei! Näin ei pitänyt käydä.
-Stephen. Ei. -Ei.
Mitä tapahtuu?
Ei!
Sinä voit pysäyttää tämän.
Ole kiltti, korjaa tämä.
Niin kuin sinä korjasit Christinen?
-Mitä? -Olin väärässä. Minä...
Sinua varoitettiin.
Tiedän. Mutta maailma!
Maailman ei pitäisi maksaa ylimielisyydestäni.
Luin sinusta. Aistin läsnäolosi.
Sinä olet jumala. Voit kumota tämän.
Minä en ole jumala. Etkä ole sinäkään.
Rankaise sitten minua. Älä maailmaa tai Christineä.
Jos voisin korjata tämän ja rangaista sinua, tekisin niin.
Mutta en voi sekaantua.
Sinun jos kenen pitäisi ymmärtää,
että aikaan ja tapahtumiin sekaantuminen aiheuttaa vain lisää tuhoa.
Ei!
Mitä?
En tarkoittanut, että näin kävisi!
Christine. Voi ei.
Olen pahoillani.
Stephen.
Mitä sinä teit?
Ei.
Olen pahoillani.
Olen hyvin pahoillani.
Yksi elämä, yksi valinta, yksi hetki
voi tuhota koko universumin.
PERUSTUU MARVEL-SARJAKUVIIN
Tekstitys: Tiia Saarijärvi