EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
[Fie] Vi skal i gang med kuren med det samme.
[Fie] Hvad fanden?
-Lea, hvad er der sket? -De har været her.
-[Fie] Hvem har været her? -De fremmede. Og nu er de døde.
Okay. De kommer helt sikkert tilbage. Vi skal i gang.
Vi skal have Rasmus til at hvile sig.
Vi ved ikke, hvad det kommer til at gøre ved ham.
Det kommer til at gøre ham rask.
[Sarah hoster]
[Fie] Hvordan har du det?
Okay. Du er varm.
Kom.
Er du okay, Sarah?
[Sarah] Hvad tror du selv?
[Fie] Kom.
[stemningsfuld musik i baggrunden]
[stønner]
Du skal ikke gøre det.
[Sten på svensk] Det er et mirakel.
[Frederik] Husk, hvad han har været igennem. Han er svag.
[Sten] Frederik, forsøg at forstå, hvad det her indebærer
for hele verden. Han kommer til at redde os alle.
[biplyd]
[Sten] Rasmus...
Jeg ved, at du er vågen, og at du hørte os.
-Far siger, at jeg er svag. -Jamen det er du ikke.
Din far frygter, hvad han har skabt.
Men det er, fordi han ikke ved, hvad du er.
[hvisker] Et mirakel.
Du kan redde hele menneskeheden.
For hver dag, der går, bliver du bare stærkere og stærkere.
En dag vil du forstå dit fulde potentiale.
-Er vi klar? -Snart.
Fie skal lige tjekke resultaterne, så hun ved, at det er rigtigt.
Okay. Ved du, hvordan det fungerer?
Ikke hundrede procent.
Jeg vil gerne i kuren.
Jeg vil bare gerne være normal.
Jeg ved godt, hvad jeg gør.
Hvad nu hvis der går noget galt? Hvis der sker noget?
-Det er mig, der skal beskytte dig. -Sæt nu jeg kan beskytte mig selv?
-Du kan jo ikke engang snøre dine sko. -Nej, men det behøves heller ikke.
[ler] Hold nu kæft.
Måske hvis du ikke gjorde det for mig hele tiden,
så kunne jeg selv begynde at tage beslutninger.
-Er det på grund af hende? -Hvem?
Hvem? Tror du, at jeg er dum, eller hvad?
Sarah.
[Rasmus fniser] Nej.
Hold din kæft.
[Simone sukker]
[dør smækker]
[hvisker] Vi behøver ikke nogen kur.
De vil slå os ihjel.
-[skælver] Du findes ikke. -Vi kan dræbe hende.
[Rasmus stønner]
[hvisker] Vi kan noget, hun ikke forstår.
Hvorfor skal hun vinde?
[forpustet]
Hej.
-Må jeg sætte mig. -[hvisker] Ja, selvfølgelig.
Hvor er Martin henne?
Han er... væk.
Det er Patrick også.
De kommer vist ikke tilbage.
Det er ikke din skyld.
Dem, der ikke er her mere,
de har selv valgt at gå.
Dem, der svigter, skal du huske.
Det var hende, der fuckede med dig, Martin. Du havde intet valg.
Nu går du og har det dårligt, og det er latterligt. Sådan er kvinder.
De kravler ind i hovedet på en og pisser ud over alle hjerneceller...
Patrick, skal vi ikke aftale, at vi bare ikke snakker om det?
-Jo, jo. Okay. -Så forklar mig lige helt praktisk:
Hvordan får vi de kapsler ud, når vi kommer hen til Apollon?
-Vi... -Det ved du ikke.
-Men... -Du ved, at nogen har fået dem ud.
[tøvende] Nej.
Så vi ved kun, hvor vi skal hen, men ikke hvad vi gør, når vi kommer frem?
-Nogenlunde. -Okay. Super.
Kanon plan, Patrick.
Jeg prøver jo ligesom at arbejde med det, vi har her, ikke?
-Har du nogen bedre forslag? -Næh, jeg har ikke nogen.
Skal vi så ikke bare få de lortekapsler ud og komme væk fra zonen?
Det er da det, vi skal. Det er det, vi fucking skal, mand!
Hvad så?
Du havde fandeme ret. Der er to styrende gener.
-Hvad betyder det? -Det betyder, at vi måske har en kur.
[sukker]
[skuffet] Men hvad?
Han skal vide, hvor farligt det er. Og at vi risikerer...
Han forstår det godt.
Gør du også det?
Ved du, at du kan miste ham, eller at der ikke er nogen vej tilbage?
Fie...
Jeg skal slå ham ihjel, hvis kuren ikke virker.
[Fie] Hvad?
[Fie] Det kommer ikke til at ske. Nu har vi en chance.
-[Simone] Ja, vi har én. -[Fie] Så er det den, vi tager.
-Okay? -Okay.
[snøfter]
[maskinen snurrer]
Hej.
[hoster]
-Hvorfor er du her? -Jeg ville bare lige se til dig.
Sarah, du ved godt, at alt det her... Jeg gør det for at være sammen med dig.
Hvis jeg overlever så længe.
Undskyld.
Det er okay.
Jeg er begyndt at se noget virkelig underligt.
-Jeg er begyndt at se mig som lille. -Okay.
Hvad gør dig som lille så?
Bliver ved med at sige, jeg skal lade være med at blive kureret.
Det er også det, jeg synes.
Det forstår jeg overhovedet ikke. Jeg gør jo alt det her, så vi...
Så vi kan være sammen?
Rasmus, se dig omkring.
Det her lort, jeg bor i.
-Jeg kommer ikke ud herfra. -Jo, du gør.
Hvis du vil være sammen med mig, skal vi leve i en steril skotøjsæske,
indtil en dag, jeg får en simpel infektion og dør.
-Hvorfor siger du sådan noget? -[råber] Sådan er det!
Vi kommer ikke til at have flere gode dage, når det er sådan her.
Undskyld.
Sarah, du kan ikke røre mig.
Det er sjovt, ikke?
Det, du gerne vil af med... Jeg ville ønske, at det var mit.
-De fjerner det, så snart de kan. -[hoster]
Det kan godt være, du ikke tror på det, men det gør jeg.
-[hoster] -Her.
[lille Rasmus] Vi må ikke være stærke.
[lille Rasmus] Hun vil ødelægge os.
[stønnelyd]
[snurren bliver højere]
Undskyld. Jeg ville ikke gøre dig bange.
Det er okay.
Hvad så?
Du er en pige, ikke?
Jo, det er jeg ret sikker på.
-Må jeg så godt spørge om noget? -Ja. Hvad kan jeg som pige hjælpe med?
Hvad så?
Er det...?
Er det Lea?
Du kan lide hende, og hun kan lide dig.
Ja.
Hvad er så problemet?
Pludselig er jeg bare så pissebange.
-For hvad? -For at miste hende.
Det er også bare latterligt.
Hey...
Der sker ikke noget med Lea. Men du kan fortælle hende, du er bange.
Det er lidt som dig og Martin. I kan jo heller ikke finde ud af det.
-Jeg tror lidt, det er noget andet. -Er det?
Der kommer altid et eller andet i vejen.
Virussen...
Jordens undergang...
Jeg troede bare...
Jeg troede bare, at det skulle være os.
At vi skulle være sammen. Det...
-Det var det, han lovede. -Ja.
Hvis han nu stadig var her, ville du så sige noget til ham?
Så ville jeg sige til ham, at han er en idiot.
Okay. Jeg tror, at det er noget andet, jeg skal sige til Lea.
Ja, det tror jeg, er en god idé.
Tak, Simone.
[sukker dybt]
[kvinde kalder] Petra!
[Petra] Ja.
Her er mad.
[Petra] Den er fuld af den sorte virus. Smid den, for helvede.
Smid den!
[motorstøj]
[mand] Rejs jer op. Nu!
[mand] Op. Op.
[mand] Ind i bilen med jer. Afsted.
[mand] Kom nu.
[mand] Kom så.
-Vi skal væk. -Ja.
[Patrick] Kom så.
[Sten på svensk] Jeg er fra Apollon.
Jeg ved, at en del af jer frygter det navn.
Men i dag må vi lægge vores uenigheder bag os.
Jeg står her i dag, fordi jeg har brug for jeres hjælp.
I har selv set den.
Virussen. Den, som kom med regnen.
Den har dræbt vores nærmeste.
Den virkede ustoppelig.
Ikke langt herfra er der en dreng, som bærer nøglen til at stoppe virus.
Men onde kræfter holder ham fra os. Det er derfor, jeg står her.
Jeg har brug for jeres hjælp til at finde drengen.
De første, der finder drengen her.
De første, som kommer med ham til os.
De bliver de første, der må forlade zonen.
[folk snakker]
Vi skal være de første, okay? Vi skal være de første.
[snøfter]
[Patrick] Hvad er det første, du vil, når du kommer ud af zonen?
Jeg skal finde et rent toilet.
Så skal jeg voldskide, tørre røv med rent toiletpapir og vaske hænder.
-Med sæbe. -Det er sådan noget pis, jeg siger.
-Jeg har tænkt på det i seks år. -Ja, det kan man godt høre.
[sagte babylyde]
Hvad med dig?
[sagte stemmer]
Hvad vil du?
Jeg skal have et hus.
En kone.
En, der vil have mig, ikke?
Et job.
Få styr på alt det lort, jeg ikke havde styr på før. Pis.
Hvad så?
Har du set Patrick?
-Må jeg ikke have nogen følelser? -Jo.
[drillende] Føle Frans.
Hold nu kæft.
Patrick.
[Patrick] Hvad fanden sker der her?
Burde vi tage tilbage og advare de andre, hvis de tror, at de kan stoppe den?
Nej. Vi skal videre.
[stønner]
[lille Rasmus] Du er nødt til at stole på mig.
Hun vil ødelægge os.
Stol på mig.
[stønner]
Lea, jeg skal snakke... med dig.
Jeg skal vise dig noget først.
Hvad er det?
Kom indenfor.
Wow.
Det er os.
Alt det, vi har lavet.
Alle de gode ting.
Det var, da jeg hjalp dig med at lave mad.
-Det var du helt vildt dårlig til. -[ler] Ja, jeg brændte det på.
-Vi havde ikke spist i tre dage. -Nej.
-Men du blev ikke sur på mig. -Nej, for du gjorde det ikke med vilje.
Nej.
[Lea sukker]
[Jean] Hvad er det der?
Det var, da jeg hjalp dig med at finde nye briller.
Du har dem stadigvæk.
Ja, det er jo ikke, fordi det vælter rundt med fede briller.
Nej.
Jeg ved godt, at du er bange. Det er fint nok. Det er jeg også.
Men det hjælper at tænke på alle de gode minder, når du er bange.
Okay.
Kom.
[fnyser]
[romantisk baggrundsmusik]
-Hvornår kan jeg få kuren? -[skælvende] Hvad laver du?
-Hvornår kan jeg få kuren? -Den er først klar i morgen.
-Jeg kan ikke vente. Jeg har det skidt. -Ja, det forstår jeg.
[råber] Det tror jeg ikke! Jeg er ved at blive fucking sindssyg!
[lille Rasmus] Du skal ikke høre på hende.
Hun lyver for dig.
-[Simone] Rasmus. -Hvorfor ikke nu?
Fordi den ikke er klar.
Jeg vil gerne have den nu.
[råber] Rasmus, stop det der!
[alarmlyd fra apparatet]
Du skal gå op til dig selv.
Jeg skal nok sige, når den er klar.
[stønner og giver sig]
[lille Rasmus] Der er ikke noget galt med os.
-Hun vil ikke have, at vi er stærke. -[jamrer]
Du tager kun kuren, fordi hun siger, du skal.
Hun vil have os til at være svag ligesom far sagde.
[Rasmus råber] Hold kæft!
Hold kæft!
Lad mig nu være!
[kodelås bipper]
[alarmlyd]
[Simone] Nej!
[alarmlyd fortsætter]
[Simone råber] Rasmus!
Rasmus!
Men vi var jo gået væk fra den.
Skal vi finde en anden vej, eller hvad?
Det er den rigtige vej det her.
Der.
What the fuck?
Der er et eller andet fuldstændig galt.
[Martin] Her er ikke nogen.
Magnetmaskinen skulle være i kælderen.
Klar?
Virker den stadig?
NIVEAU -1 ADGANGSBEGRÆNSET
KONTAMINERET
[klokke ringer og lyd af elevatordør]
-Martin, vi skal bare... -[tysser]
Kom.
[Martin] Hvad fanden?
Sagde de noget om et laboratorium i videoen?
Bare at magnetmaskinen ville være i kælderen.
[apparatet snurrer]
[Simone] Jeg sagde til ham, at vi ikke var klar.
[Fie] Han har ikke taget særlig meget. Han har stadig virussen i sig.
[Simone] Hvorfor gjorde han det?
[Rasmus] Fordi jeg ikke kunne gøre andet.
[Simone] Hvordan går det?
[stønner]
Hvorfor gjorde du det?
Fordi...
Fordi jeg så syner, og jeg hørte stemmer.
De sagde, at...
[Simone] Hvad?
Hvad sagde de?
[lille Rasmus] Hun vil have, at vi skal være svage.
Du har brug for mig.
[Simone] Hvad sagde de?
Jeg tror ikke, vi kan få det ud.
Jeg tror, at det er en del af mig.
-Hvorfor siger du det? -Fordi...
[Fie] Fordi det er sådan, det føles.
[Fie] Ikke?
Virus skal bruge en vært for at overleve. Derfor får den dig til at føle sådan.
Men det er ikke virkelighed. Det er en følelse.
-Det føles virkeligt. -Ja, det gør følelser.
[stønner]
[Patrick] Hvad fuck havde de gang i derinde?
[sagte] Vi skal ikke være her.
-Hvad hvis de aldrig fandt maskinen? -Det må de have gjort. Den må være her.
Det tror jeg ikke.
-Jeg synes ikke, vi skal være her. -[klirren]
[hul lyd]
Hej.
Vi er klar om en time. Rasmus skal nok klare den.
Ja.
Hej...
Hverken dig eller kuren kommer til at slå ham ihjel.
Men Fie, jeg ved ikke, om han vil det mere.
Han er nok bare bange.
[hvisker] Ja.
Det er jeg fandeme også.
[Sten på svensk] Et mirakel. Et mesterværk.
Du er fremtiden, Rasmus.
[kodelås bipper]
Sarah.
Hvad skete der?
Fie sagde, at du prøvede at give dig selv kuren.
Ja.
Men det virkede ikke?
Nej, jeg...
Jeg prøvede at give mig selv det hele, men kunne ikke.
Det var, som om det fik mig til at gå i stykker indeni.
Som om det hele... som om det hele blev splittet ad.
Jeg kan ikke forklare det, men det føles forkert.
Det er måske, fordi det er forkert.
[Sarah sukker]
Rasmus. Vi er ens, os to.
Jeg har altid været syg.
Jeg kan ikke huske, hvordan det er ikke at være det. Som dig og virussen.
Hvis det føles forkert, skal du måske ikke gøre det.
Måske ved du mere om, hvad der er rigtigt, end din søster.
[hvisker] Sarah...
Virussen er en del af dig.
[gispen]
[svag jamren]
[hæse gisp]
Hjælp.
Martin. Tatoveringen.
[Martin] Hvad fanden?
-I skulle ikke være kommet. -Hey.
Hvem er du?
Hey, hey...
Hvis ikke jeg gør det her, vil virussen katapultere ud i rummet.
Indenfor...
...1 minut og 53 sekunder.
[Patrick råber] Hvad fuck laver du?!
Hallo!
[Patrick] Døren!
-Hallo, mester! -[råber] Hvordan åbner du den dør?!
[Martin] Hvordan åbner man døren?
Forhøjet dosis. Ja.
0,05 milligram.
[Patrick] Han er fucking sindssyg, ham der.
Det burde virke.
-[mand] 1 minut og 20 sekunder. -[Patrick] Fuck!
[Patrick] Du får os ud nu, okay?!
Gå væk. Gå væk.
[Patrick] Fuck!
[Martin råber] Lås døren op!
Det kan jeg ikke. Jeg er nødt til at stoppe det og holde ham i live.
Det er fint, men du kan godt lukke os ud først.
-Du skal bare åbne den dør. -Nej. Nu er I blevet udsat for virussen.
Jeg må køre nogle målinger. Jeg kan ikke bare lade jer gå.
[timeren bipper]
[Martin] Prøv og kig på mig.
[Martin] Hej.
Ved du overhovedet, om det virker?
[stakåndet] Hvad?
[Martin] Har du prøvet det før?
34 sekunder. Så finder vi ud af det.
[hvæser]
Ti, ni...
...otte, syv...
...seks, fem...
...fire, tre...
[Patrick råber] Luk den fucking dør op!
Patrick, hånden!
Kom her.
Ud!
Kom så!
[høje biplyde]
-Det virkede. -Nej.
[maskinen bipper hurtigere]
[stønner]
[biplyd]
Hallo!
Hvad fuck er det her for et sted?
[mand] Det var her, vi skulle have løst det.
Det var her, vi skulle besejre den. Men virussen kæmper bare tilbage.
[biplyd]
Så I har forsøgt at slå virussen ihjel?
Vi kan ikke kontrollere den.
Alle forsøg på kur har bare gjort virussen mere aggressiv.
Den har dræbt alle andre, som har prøvet at fjerne den.
Den vil ødelægge os.
Det er meningsløst. Kan I ikke se det?
Slå mig ihjel.
Jeg kan ikke holde det her ud længere.
[råber] Slå mig ihjel!
[Martin] Vi skal væk.
Hej.
Er det nu, I gør det?
Ja.
Lige om lidt.
Hvad med Rasmus? Er han okay med det? Vil han?
Ja.
Okay.
Hey...
Kom.
Du er stærk, Simone.
Når al tvivlen bliver lagt til side, så er du stærk som en okse.
Alt det her bliver kun til, fordi du tror på det.
-Det ved jeg ikke rigtig. -Jo, du gør.
Fordi så længe du er her, så kommer det til at gå godt.
Du har ofret så meget, og nu kan du redde os alle sammen.
Det er rimelig meget pres at lægge på mine skuldre.
Ja, men jeg lægger kun det pres, som du kan bære.
-Her. -Tak.
-Er du okay? -Ja.
-Jeg vil ikke. -Hvad?
Kuren. Jeg...
Det føles forkert. Jeg synes ikke, at vi skal gøre det.
Jeg forstår det godt, men...
Fie siger, at det bare er en følelse, men hun ved ikke, hvordan det føles.
-Jeg synes ikke, vi skal. -Apollon kan komme når som helst.
Jeg er ikke bange for Apollon. Jeg er bange for, hvad jeg gør, hvis...
Jeg kan ikke styre det.
Vi skal ikke gøre det.
[sukker dybt]
Hvorfor siger du ikke noget?
[Rasmus sukker]
[tungt åndedrag]
Hey...
[tysser]
[sagte] Det er for din egen skyld.
[råber] Fuck, mand!
Vi skal tilbage.
Vi skal tilbage, inden de prøver at kurere ham.
Hvis de gør det...
...så dør de alle sammen.
[høj susen]
Hej.
[Simone] Rasmus.
Rasmus, rolig.
[Fie] Bare læg dig ned.
-Rasmus, vi giver dig kuren nu. -Nej, det vil jeg ikke.
[biplyd]
[Simone] Det er hurtigt overstået. Mus...
-Simone. -Slap helt af.
-Er det nu, de kurerer ham? -Ja.
Rasmus, det er hurtigt oversået.
Simone, jeg vil ikke have det.
Jeg vil gerne have... Jeg vil gerne have, at du giver slip nu.
Fie.
Jeg vil ikke havet det. Er du sød at spænde mig op nu?
[vredt] Nej, jeg vil ikke have det!
Fie, stop!
[Rasmus råber] Stop!
[råber hysterisk] Hent Sarah! Lad være!
[Rasmus stønner]
[Fie] Simone!
[Fie] Simone, ud!
[skriger]
[Fie råber] Simone!
[virus hvisler]
-Simone. -Rolig.
-[Rasmus] Jeg kan ikke styre det. -Rolig.
[råber] Jeg kan ikke styre det!
[Fie] Simone.
Rasmus.
[Fie] Simone!
[Fie råber] Simone, ud!
[bipper]
Nej.
Jo.
[råber] Lea, nej!
Lea, du skal ud. Lea, ud herfra.
Lea, nej.
[Simone råber] Nej, Lea!
-[Simone råber] Nej, Lea! -[virus hvisler]
[Simone råber] Nej, Lea!
[sørgelig baggrundsmusik]
Tekster af: Kim Widt Nielsen