EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
[alarmlyd]
[Simone] Rasmus!
Rasmus!
Rasmus?
[dramatisk musik]
[Simone stønner]
Rasmus, du skal helt ned i det bagerste rum.
Skynd dig!
Hør efter.
Det var et uheld, okay?
Hvad skete der?
Er de døde?
Var det mig, der gjorde det?
-Hvad? -[Martin] Simone!
Hør efter. De tabte en prøve og blev smittet.
-De tabte ikke nogen prøve. -De tabte en prøve og blev smittet, okay?
Jeg forstår ikke. Jeg kan ikke huske det.
Hvad sker der?
[Simone] De tabte en prøve.
De...
Jakob tabte en prøve. Den ramte ham, og han smittede de andre.
De døde bare.
-[Martin] Hvor er Rasmus? -[Simone] I det bagerste rum.
-Var han der hele tiden? -Ja.
-Er du sikker? -Ja.
[Martin] Vi skal have fjernet ligene. Vi skal have ryddet op.
[Martin] Hvor er dragterne?
De tabte en prøve. De tabte en prøve.
Det var et uheld. Det var et uheld.
Det var et uheld.
-[Patrick] Tror du på, det var et uheld? -[Martin] Jeg ved det ikke. Hvad tror du?
-Det ved jeg ikke, men... -Nej.
Men alle dem, der skulle hjælpe os, ligger døde derovre.
-[Martin] Fie er her stadig. -[Patrick] Ja.
Hvad kan hun? Undskyld, jeg siger det.
Det ved jeg ikke, men vi må tro på, at hun kan hjælpe os på en måde.
Vi tror hele tiden. Jeg vil gerne vide, hvordan det her fungerer.
Vi ved, at naturen bliver sort, og at folk dør rundt omkring os.
Ja, og det gør de også herinde nu.
[Fie] Hvad er det, du ikke forstår? Vi overlever ikke det her.
Verden forsvinder. Vi kan ikke vente på, at andre skal gøre noget.
-Hvad hvis der ikke er andre? -Hvad skal jeg gøre?
Jeg kan ikke brække virussen op og kortlægge den alene.
Jeg har brug for mere viden. Jeg har brug for Jakob, og han er død.
Kan du fortælle mig præcist, hvad du har brug for?
Min far havde kopier af alt på sin computer.
Hvis jeg kan finde den, kan du så ikke gøre noget?
Måske.
Men så er den computer vores eneste håb.
Rasmus, jeg tager af sted.
Jeg skal hente nogle af fars optegnelser.
I huset?
-Skal de andre med eller...? -Nej. kun mig og Martin.
Du er nødt til at blive her. Okay?
Jeg tror, at jeg har fået det meget bedre.
Der er ikke noget galt, vel?
Hvad?
Nej.
Jeg er hurtigt tilbage.
Låser du?
[Patrick] I stedet for at finde en måde at få nanokapslerne ud af kroppen
så skal I finde en computer i Simones barndomshjem,
og så kan Fie samle kuren som et skab. Skudsikker plan.
Kan du ikke selv høre det? Du er sindssyg.
Ja. Simpelthen.
Og hvad hvis I ikke kommer tilbage? Hvad så med os andre?
-Så har de andre dig. -Hvad fanden skal det betyde?
Ja, så må du passe på dem.
-Det kan jeg sgu da ikke. -Det tror jeg godt, du kan.
Jeg har brug for, at du bliver og passer på de andre og hjælper Fie.
[Simone] Gør vi virkelig det her?
Nu gør vi det.
Ikke?
Når I går ud ad porten, er I ikke skjult. Så kan Apollon se jer.
I skal ikke være bange.
Nu passer du på dem.
Okay.
Hvad hvis de ikke kommer tilbage?
[Martin] Der er omkring 80 km derhen. Det burde tage os et par dage.
Vær på vagt. Vi ved ikke, hvad der er derude.
[læge] Det er en meget alvorlig sygdom, der ødelægger Sarahs immunforsvar.
[Sarahs mor] Så hun vil være meget forkølet? Jeg forstår ikke.
Ja, nu. Men den er meget aggressiv. I løbet af de næste tre til fire år
vil Sarahs immunforsvar blive så dårligt, at en forkølelse kan slå hende ihjel.
Hun kan dybest set blive syg af alt.
I skal indstille jer på, at hun skal leve i et sterilt miljø.
-Hun får ikke et normalt... -Hvad så med os?
-[Sarahs mor] Hvad har vi gjort? -[læge] I kunne ikke have undgået det.
Hvorfor sker det så for os?
-Det er vel mest sket for mig. -Ikke nu, Sarah.
-Gid hun havde sagt, at jeg skulle dø. -Så, ikke så teatralsk.
-Du var der ikke. -Mor og far er, som de er. Hul i det.
-Når jeg bliver læge, passer jeg på dig. -Hvad så, når du ikke gider mig mere?
-Jeg gider dig altid. -Det siger du nu.
Op med humøret.
Se her.
Er du klar? Jeg gider dig.
[råber] Altid!
Hej. Hvem er du?
Hvem er du?
Du slog min bror ihjel.
Du gjorde!
Det var ikke mig. Det var et uheld. De tabte en prøve.
Ja, sikkert.
Din søster er en løgner. Jeg så, det var dig.
[Fie] Du bad om mere vand.
-Jeg kommer og tjekker op senere. -Okay.
[Martin] Når vi holder os på de små stier, så sker der vist ikke noget.
[snurrende lyd]
Vi skal igennem her.
[Simone] Her.
Her er kraftedeme vand.
Simone.
[Martin] Jeg tror, vi skal videre.
-Hænderne op. -Vi skal bare forbi...
-Hej. Vi er bare på vej igennem. -Lad os bare gå.
-[kvinde] Hold kæft! -Vi kommer fra skoven.
Gider du holde kæft, når jeg siger det?
-Lad ham nu lige tale ud, skat. -Gider du at bakke mig op?
Rolig nu.
-[mand] Hvad laver I her? -Vi er bare på vej igennem.
Vi har ingen våben. Vi gør ikke noget.
[kvinde] Man kan ikke være for forsigtig.
Undskyld. Johanne.
Hvad?
Hej.
Hvad fanden?
Hej. Martin.
-Klaus. -Martin.
-Hej. -Du er ikke sur, vel? Godt, Johanne.
[Patrick] Hvor er de andre?
Finder du dem ikke lige?
Jeg spiser.
Okay. Jeg finder dem selv, så kan du spise imens.
Så er det bare os to?
Dig og mig.
Lægger du an på mig?
Nej. Det gør jeg ikke.
Hvad hvis jeg gjorde?
Dagen efter jeg har begravet ti af de eneste i mit liv.
Det er en smule upassende.
Jeg vil gerne hjælpe dig.
Med hvad?
Martin har bedt mig hjælpe dig med at holde styr her.
-Jeg skal passe på dig. -Så du skal passe på mig?
Du skal vist finde noget andet end et vandrør, hvis du skal passe på mig.
[Patrick] Fucking vandrør...
Jean.
Jean, jeg skal snakke med dig.
-Hvad laver du? -Jeg leder efter Lea.
Kan du ikke finde hende?
-Nej. -Men så find hende.
-Det er også det, jeg prøver på. -Jeg kan ikke lede, når I ikke lytter.
-Lede? -Hvad gør du, hvis vi bliver angrebet?
Lige nu?
[sukker]
Man skal også gøre alt selv.
-Er du sur? -[Patrick] Vi skal bruge guns.
Guns?
[hiphopmusik]
[hul lyd]
[Martin] Hold nu kæft, du disker jo op.
-Værsgo. -Det ser godt ud.
Simone.
Jo, tak.
-[Klaus] Skål. -[Martin] Skål.
Vi prøver.
-[Simone] Det smager meget dårligt. -Den er god. Den kan jeg godt lide.
-Kan du lide det? -[Martin] Det bedste, jeg har smagt.
Giv mig din drikkedunk. Jo, jeg giver. Du får noget med.
-[Martin] Du er en god ven. -[Johanne] Nej, det mener du ikke.
Den er da god. Virkelig god.
Hvor længe har I så boet her?
-Et halvt år? -Et halvt års tid, ja.
Vi har bevæget os meget og undgået mørkemændene.
De fremmede?
De plejede at samle folk op og slå dem ihjel.
-Men det gør de ikke mere. -[Martin] Ikke mere?
[Martin] Hvad gør de så?
De leder efter nogen. En dreng.
De siger, at de kan redde alt, hvis de finder ham.
At alt kan blive helt normalt igen.
[Martin] Tak.
-Man skal ikke stole på, hvad de siger. -Sæt nu det er sandt?
Hvis de hele tiden bare har ledt efter en løsning.
-Og hvad så? -Nu gider vi ikke snakke om det mere.
Skål.
[Martin] Hvor er den god.
[Patrick] Er her nogen?
Say hello to my little friend.
-Hvor længe har I været kærester? -[Klaus] 12 år.
-Så er der kobberbryllup snart. -Mener I det?
Hun kan ikke gå fra mig. Hvor skulle hun gå hen?
-Hun er fanget. -[Klaus] Hun er fanget!
-[Klaus] Hvad med jer? -[Martin] Os?
-Jeg ved ikke, hvad man kalder det. -Jeg ved det ikke.
Jeg ved, hvad man kalder det.
-♪ Kald det kærlighed ♪ -Nej.
[Klaus] ♪ Kald det lige, hvad du vil ♪
♪ Der findes ingen ord, ingen ord, Der helt slår til ♪
♪ Så kald det lige, hvad du vil ♪
-Hænderne op! -Åh, for helvede, mand.
Ligner det et gammelt vandrør, mand?
Er du seriøs?
Det ser rimeligt seriøst ud.
-Hvor fanden har du fundet den? -Den er ikke rigtig farlig.
Der er ingen aftrækker. De ligner patroner, men det er det ikke.
Jeg har også prøvet knapperne. Den kan ikke noget. Den her kan.
-Lys op-knappen. -Wow.
Den anden knap har jeg prøvet. Den kan ikke noget. Den her...
Du fik da slukket alt lyset. Det var da meget flot.
For satan da.
Det er fint nok, at vi bare lige tager videre i morgen.
Jeg har aldrig set dig grine så meget, som du grinede nu her.
Du er sindssygt smuk, når du griner.
Hold kæft, hvor er du dum at høre på.
Tror du, at Ramus er okay?
[Martin] De andre passer på ham.
[Simone] Han ville aldrig skade nogen.
Hvad mener du?
[Simone] Glem det.
[Rasmus] Tror du, jeg er farlig?
Jeg tror, at du er løsningen, eller...
Jeg ved ikke, hvad jeg skal kalde det, men...
Din søster gør alt, hvad hun kan for at hjælpe dig. Det gør jeg også.
-[Jean] Prøver du at undgå mig? -[Lea] Nej, jeg har bare tænkt...
[Jean] Hvad har du tænkt på?
På hvordan jeg kunne tro, at der var håb.
At vi kunne skabe liv, når jeg ikke kan få en plante til at vokse.
-Okay. -De dør jo bare. Prøv og kig.
Kig dig lige omkring.
De dør, fordi der er ingen, der passer på dem.
Det er fuldstændigt det samme med os. Vi dør, hvis ingen passer på os.
-Jeg passer på dig. -Nej, du gør ikke.
-Jo, jeg gør. -Hvordan?
Det gør kærester, Lea. De passer på hinanden.
Hvis ikke vi kan få en agurkeplante til at gro, hvordan overlever vi så?
-Det ved jeg ikke. -Nej, og de, der ved det, er døde.
-[Johanne] Bed mig ikke slappe af. -[Klaus] Skat, de hører os.
[Johanne hvisker] De kan ikke høre en skid. De ligger og sover.
-[Klaus] Jeg kan ikke lide det. -[Johanne] Heller ikke mig.
-[Klaus] Vi kender dem jo. -[Johanne] Du kender dem ikke.
[Johanne] De passer på Apollons beskrivelse.
Det er dem, der flygtede med drengen.
Apollon slår os ihjel, hvis vi ikke udleverer dem.
[Simone hvisker] Martin, vågn op. Martin!
-Hvad sker der? -Vi skal væk herfra nu.
-Kom. -Ja.
Nu, Martin.
[Johanne] Hej.
[Simone] Hej.
[Johanne] Jeg troede, du sov.
Jeg skulle bare lige have noget vand.
-[Johanne] Der er masser. -Hvad med dig?
-Jeg kunne heller ikke sove. -Hvad?
-Jeg kunne ikke sove. -Okay.
Gå væk fra mig.
Simone...
Gå væk fra mig.
Simone...
-Stop! -Rolig. Vi gør dig ikke noget.
-Det er ikke, hvad du tror. -Stop!
[Simone] Jeg har hørt, hvad I snakkede om.
-[Simone råber] Stop, der! -[skælver] Vi gør dig ikke noget.
[hvisker] Stop.
Martin!
[Klaus] Johanne, nu!
[råber] Nej!
Martin!
Martin.
Kom.
Kom nu!
[Klaus græder] Skat, nej, nej.
Hey, træk vejret. Træk vejret.
Du har reddet os.
Træk vejret.
Du har reddet os, okay?
[Fie] Sarah.
Har du været ude?
Nej.
Hvis du skal lyve, vil du så ikke lyve lidt bedre?
Hvad så, hvis jeg har?
-Vil du gerne dø? -Er vi ikke alle i gang med det?
-Nej, vi kan ikke give op nu. -Hvorfor kan vi ikke det?
-Det ville Jakob ikke have. -Det ved du ikke en skid om.
Verden er gået under, og alle ved det undtagen os.
Alle dine venner er døde, og du siger, at alt bliver godt igen.
Hvorfor gør du det?
Godnat, Fie.
Godnat.
[Sarahs mor] Træk vejret. Stille og roligt. Kom så.
[Sarahs far] Giv hende noget. Vi kommer ikke med.
-Hvad skal jeg give hende? -Aner det ikke. Noget.
-Jeg skal nok tage mig sammen. -Tag den der ud.
[Sarahs mor] De må ikke se, du er syg.
-Ud af bilen og til fods. Kom så. -[Sarahs far] Så er det nu.
[folk råber i panik og lyd af bilhorn]
[mand i højttaler]
Det er min taske.
[soldat] Den skal derover.
Skal vi ikke have den med?
[soldat] Pas er det eneste, I skal have med. Kom.
[læge] Hvis du lige tager brillerne op.
Jeg skal bare lige tjekke, okay?
-Tak, så skal du bare åbne munden. -Hvad er det der?
Jeg tjekker dig for antistoffer. Åbn lige munden.
-Tak, du kan bare fortsætte. -Jeg skal bare have familien med.
Jeg venter på jer.
Jeg skal lige have min familie med.
Ja tak. Du kan fortsætte ligeud.
Jeg skal bare lige se dig i øjnene. Tak.
[læge] Er du sød lige at åbne munden?
[Sarahs mor] Stille og roligt. Bare gør, som hun siger.
Nej, det er ikke virussen. Det er ikke regnen, men en immunsygdom.
-Jeg kan ikke lade hende komme videre. -Det er ikke virus.
-[Sarahs mor] Sarah, kom. -[læge] Hun må ikke.
[Jakob] Hun smitter ikke.
Hun smitter ikke. Det er min lillesøster.
-Det kan vi ikke. -[vredt] Vi er sammen!
-Sarah, kom her. -Vi skal have vores børn med.
-[Sarah] Mor... -[Jakob råber] Vi skal igennem!
[Sarah bange] Mor! Far!
Vil I blive her? Bussen kører nu. Hun kommer ikke med.
[Sarahs mor hvisker] Sarah...
Hey!
Far.
[Jakob råber] Far!
Sarah, prøv og kig på mig. Sarah, kig på mig.
[råber] Så flyt dig dog!
Sarah, kig på mig. Jeg bliver her. Vi finder en anden vej.
[mand i højttaler] Fremad.
[Martin råber] Flyt dig nu!
Så er det her, du er vokset op?
Ja, her mødtes alle kvarterets unger og lavede ballade.
Herovre er videomandens hus.
Han havde den største dvd-samling med Disney- og Pixarfilm.
-Vi kom derover og legede biograf. -Det lyder overhovedet ikke klamt.
-Han havde også en kæmpe popcornmaskine. -Hold nu op. Det havde han ikke!
Så kunne du sidde på skødet af ham og se Den Lille Havfrue?
Jeg slog hende ihjel.
Det går over.
-[stemmen knækker] Gør det? -Ja.
Det er det forfærdelige ved det.
Man glemmer det.
-[på grådens rand] Jeg slog hende ihjel. -Du gjorde, hvad du var nødt til.
Ikke?
Gjorde jeg det?
Lad os nu bare finde den computer.
[mændene snakker, og walkie bipper]
Det er fandeme løgn.
-Er der en anden vej ind? -Ja, det er der.
Gennem baghaven.
Vi kan holde dem hen.
-Så mødes vi hos videomanden. -Okay.
Vær forsigtig. Der er måske flere.
[en walkie bipper, og en mand taler engelsk i den]
Yes!
[Sten] Kira, kan du se hende?
[Kira] Hun er på Frederiks kontor.
[svensk] Hun leder vist efter noget.
[Martin stønner]
[engelsk] Undskyld...
[engelsk] Hvad vil du?
[engelsk] Hør...
[engelsk] Vil I ikke have drengen, I leder efter?
[engelsk] Ud.
[engelsk] Hvor er han?
[engelsk] Jeg kunne godt bruge en.
[Sten] Den anden taler. Vi behøver hende ikke. Skyd hende.
[svensk] Forstået.
[Sten] Skyd nu.
[Sten] Kira?
Kira?
[engelsk] Og ild.
[vagt] Jordy.
Vi ses, pikfjæs.
[smerteskrig]
[skud fra maskinpistol]
Fuck. Er du okay?
Er du okay?
-[engelsk] Kald dronerne tilbage. -[engelsk] De skal spores.
-[engelsk] Gør, som jeg siger! Lad dem gå. -[engelsk] Men...
-Lea. -Ikke nu, Jean.
Jeg skal vise dig noget vigtigt.
Her.
Åbn.
Agurkerne har det fint. De er lidt... Men...
De skal nok klare den.
Vi kunne jo passe på dem sammen, hvis du har lyst.
Jeg har ikke fortjent dig.
Tak, Jean.
[åen risler]
-Hej, Martin. -Ja.
[Fie] Godt at have jer tilbage. Fandt I computeren?
Hvis min far har optegnelser af virussen, er de på den her.
-Hvordan har Rasmus det? -[Fie] Godt. Han sover nu.
[Fie] Kom indenfor.
[Fie] Er alle mapperne slettet?
Er der slet ikke noget?
INGEN DATA BLEV INDLÆST
[Fie] Ikke endnu.
Det er fandeme løgn.
Kom nu...
-Søg på "virusopbygning". -Seriøst?
[hul lyd]
-[Sarah] Jeg overlever ikke uden min bror. -Hvad er det, du vil?
Jeg vil have, at du slår mig ihjel.
-Hvorfor siger du det? -Jeg er syg. Mit immunforsvar.
Jeg synes, at du skal gå nu.
Vis mig, hvordan du slog min bror ihjel. Du skal gøre det samme ved mig.
Du skal ikke åbne døren.
Stop, du skal ikke åbne døren.
Lad være med det. Bliv der.
Stop, for helvede! Du ved ikke, hvad der vil ske.
Gør ved mig, hvad du gjorde ved min bror.
Hvad? Stop.
-Jeg skal ikke være alene. -Stop, for helvede!
-Jeg vil ikke være alene. -Stop!
-[Martin] Hvad er det der? -[Simone] Fie.
[stønner]
Det er da virussen?
Er det den?
[Fie] Lad mig lige se.
Det var sådan, du gjorde.
[Sarah] Sådan slog du dem alle sammen ihjel.
NØGLE TIL KONTROLLERET VIRUSMUTATION
Det er det her, vi har ledt efter i seks år.
[Sten] Hun har ført os lige ind i stuen.
[svensk] Du vidste det.
Signalet er aktiveret, og det er ikke i bevægelse.
[Sten] Hvad er det for et anlæg, og hvor er drengen?
-[svensk] Hvad? Kender du stedet? -[svensk] Nej.
Tekster af: Kim Widt Nielsen