EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
[Beatrice] Løb! De slår os ihjel.
[Jean] Hvem er de?
[Martin] Stop, eller jeg skyder!
-[Beatrice] Løb! -[Jean] Mine briller.
-[kvinde] Op! -[Martin] Stop, eller jeg skyder!
-[Jean] Mine briller. -[Martin] Stop så!
-[Jean] Vent. -[Skud]
Bliv der. Dig, op. Kom.
Du står bare der. Stille og roligt.
-Patrick, har du hende? -Yes.
Lad os nu for helvede være. Hvad vil I os?
-[Martin] Godt, tag deres ting. -Yes.
-Giv mig den. I kan ikke få den. -Læg den.
[Martin] Læg den. Kom, læg den!
Nej. Skyd mig.
Pløk hende nu bare.
-Læg tasken! -[Beatrice] Så skyd mig.
[Beatrice] Der er ikke mad i tasken.
[Martin] Læg den.
[Patrick] Skyd hende.
[Beatrice] Jeg ved, hvor der er noget.
[Beatrice] OK, Jean, Lea. Bare sådan.
[Patrick] Kan vi ikke tage lortet? Hun er fuld af løgn.
[Svensk] Vi er nået til hovedkontoret i Sverige.
[Svensk] Kom herop nu, uanset hvad! Vi skal løse det her...
Han fik besked på at tage derop.
Har du fundet den her?
Hvad lavede jeres far?
Han arbejder for Apollon.
Med hvad?
Prøvede at redde verden.
Sad han der og prøvede at redde verden?
Det gik da skidegodt.
De prøvede at finde en løsning på smitten.
Og den fandt de så ikke. Vel?
-Det ved du jo ikke. -Jo, det ved jeg.
Det ved jeg, for vi har hørt de rygter 1.000 gange før.
[Martin] Desuden er den en seks år gammel besked.
I har jo ikke været der, har I? Har I været i Sverige hos Apollon?
Nej, men vi har været alle mulige andre steder,
hvor alt skulle være anderledes og meget bedre.
I kan tage med eller lade være. Vi skal derop.
Jeg vil vide, om far er i live.
Var jeres far i live, havde han ikke ladet jer sidde seks år i en bunker.
Det ved du ikke en skid om.
Okay.
Den eneste vej til Sverige er gennem København.
Og den eneste vej ud af København er Langebro.
-Fint. -Alle andre broer er sprængt.
Hvorfor?
Kontrolposter. For at holde styr på folk og på smitten.
Gå langs broerne, til I når hovedbanen.
[Martin] Pas på de fremmede, og hold jer fra andre.
[Martin] Dem, der er i byen, vil slå jer ihjel.
[Martin] Vi bliver og overlever.
Pak dine ting.
[mekanisk lyd af bunker, der åbnes]
Simone, tror du, vi vil klare os uden dem?
Selvfølgelig kan vi det. Kom nu. Lad os gå.
[Rasmus] Byen er farlig. Hvad, hvis vi møder mennesker?
[Simone] Vi skal bare ikke opdages.
[Simone] Vi kan nå næste bunker, inden det er mørkt. I sikkerhed.
Jeg kan ikke lide det.
Det ved jeg godt, men vi klarer den. Dig og mig.
[musik spiller, lyd af vind i træerne]
[instrumental titelmelodi spilles]
[høj hiphop på stereoanlæg]
[Patrick] Du larmer, men du server ikke.
Ja, ja...
-Hov, den er der. -Ja.
Hvor er de andre?
De er taget til Sverige for at finde deres far.
-Er du klar? -Yes.
Er deres far i Sverige?
Er det ikke lige meget?
Nej, de skal ikke af sted uden os.
[Lea] De kan jo ikke klare sig alene.
Jo, det kan de godt. Vi skal ikke med.
-[Martin] Klar? -[Patrick] Ja.
Hvad så?
Martin har smidt Rasmus og Simone ud.
Nej, det har jeg ikke. Folk må gøre, hvad de vil. Kom.
-Hvor er de gået hen? -De er taget til Sverige.
[Martin] De tror, deres far er i Sverige, og at han kan "redde verden".
-[Martin] Kom nu. -Vi går med.
Hvad gør I?!
[Beatrice] Kan deres far redde verden, hjælper vi dem. Ellers dør de.
[Martin] Og hvad så?
De hjalp, da vi havde brug for dem.
[Beatrice] Det handler ikke om at overleve, men håb. Vi tager med!
Nej, det er pissefarligt.
-Hvad er? -Pissefarligt...
Vi skal ikke noget farligt, vel?
Vi går. Pak dine ting. Vi skal finde Simone og Rasmus.
Kom. Lad os finde de andre.
[Patrick] Er du der? Martin?
Sæt jer bare ned.
Var du ikke sulten?
Vi har det med at holde afstand til folk.
[Patrick] Især dem, vi ikke kender, der kan være smittet.
Men I ville gerne stjæle vores ting. I er nogle fede typer.
[Patrick] De har ikke en chance for at overleve. Vi skrider i morgen.
[Lea] Fadervor, du som er i himlen, helliget vorde dit navn...
-[Lea] Værsgo at spise. -[Jean] Tak skal du have.
Hvor har du lært at lave mad?
Af min mor.
Var hun kok?
-[Patrick] Var det dumt? -[Lea] Nej. Fortæl om din mor.
[Jean] Lad være.
[Lea] Prøv at spørge, hvad han hedder.
Han hedder Jan, ikke? Er det Jan?
-[Patrick] Hvad? -[Lea] Han hedder Jean.
-Jan? -Jean.
-Sean? -Jeg hedder Jean!
Fordi hans mor opkaldt ham efter Jeanne d'Arc, for hun hadede mænd.
[Lea] Fortæl om dengang, du skulle have kjole på i skole.
-[Jean] Lad være, Lea. -[Lea] Undskyld.
Kæft, du er streng, Lea.
[Patrick] Hvem er ham Jan Dark der?
Det giver ingen mening at gå. Her er mad nok til månedsvis.
De banker på om en halv time og tigger om at komme ind igen.
Er du sikker på det?
Fuck Beatrice. Hun er så pisseirriterende!
["Medication" spilles]
♪ You got me talking 'bout the truth for so long ♪
♪ It's got me wondering where I even started ♪
♪ I'm truthfully gone ♪
♪ You got me thinking overcomplicated... ♪
Det er sindssygt.
-Det er helt smadret. -Hvad fanden er der sket?
Se, hvad er det?
Rasmus, du skal ikke gå derind.
♪ I guess I think it's kind of overrated ♪
♪ Take your time ♪
Rasmus!
♪ Take your time... ♪
Rasmus, vi skal videre.
Rasmus, der kommer nogen.
Ned! Vi kan ikke komme ud.
Stille.
Hvad, hygger I?
[Lea] Hej.
[lettet latter]
Hej!
[Simone] Hvad sker der?
[Beatrice] Vi skal med jer. Vi tror på dig.
Du er en... Hvad kaldte du det?
-Ledestjerne. -Ja.
-Lea tror på Gud. -Det har intet med det at gøre.
-Det har det da. -[Lea] Det har det ikke.
En ledestjerne er bare et menneske, man gerne vil følge.
Hvad med de andre?
De kommer, når Martin opdager, vi ikke kommer tilbage.
Hvorfor kigger I på mig?
Fordi du bestemmer.
Ej, jeg skal sgu da ikke bestemme over nogen.
Så bestemmer jeg.
["Medication" spilles]
Perfekt!
Så kører bussen.
♪ Now I'm on medication ♪
♪ And you can be the patient ♪
♪ I'll set the regulation ♪
♪ Avoid the complications ♪
♪ I'm the medication ♪
♪ I think I'm starting not to lose what I said ♪
♪ I'm realizing what a sacrifice is ♪
Er der nogen, der er sultne?
♪ I'm thinking in red... ♪
-Jeg er altid sulten. -[Simone] Vi er nødt til at rykke videre.
[Martin] Hvad fanden skal de i Sverige? Deres far? Apollon?
[Martin] Hvad tror Beatrice seriøst, hun får ud af at gå med?
Fuck nu dem. Det er bedre bare os to.
Det er sgu da mærkeligt.
[Martin] Der er jo ingenting. De går direkte i døden.
[Patrick] Det kan vi ikke gøre noget ved.
Pak dine ting.
For helvede, mand.
[Rasmus] Må jeg smage din cheeseburger?
[Jean] Hvad fanden snakker du om? Jeg spiser det samme som dig: bunkermad.
Det er Burger King.
Okay, jeg spiser pizza med shawarma, salat og dressing.
Det skal jo være fra Burger King.
Men jeg vil have pizza.
Okay.
[Simone] Vi skal af sted. Det er farligt at blive.
Der ligger en bunker på Amager.
Vi kan overnatte der.
Okay.
-Hvad skal du? -Jeg skal over og have nye briller.
Er det i orden?
Jeg har ikke kunne se ordentligt i flere år.
[Beatrice] Hvad sagde Simone? Det er farligt.
Pisser det pludselig ned, skal vi ikke være fanget her. 5 minutter.
-Det er fint. -Jeg går med ham,
så han kommer tilbage.
[Simone] Tror I, Martin leder efter os?
Whatever. Jeg har ikke brug for ham mere.
-Hvad fanden laver du? -[Beatrice tysser]
[stønner]
[Beatrice] Vi rejser sammen, ikke?
[Rasmus] Hvorfor er det, byen er så farlig?
[Beatrice] Der var mad...
...så folk samledes og smittede hinanden.
Dem, der ikke var smittet, stjal maden fra hinanden.
Nu slår de hinanden ihjel for mad.
Folk er rimelig nederen.
Fuck. De er sultne.
Simone, vi skal væk herfra nu.
Kom!
-Nu! -Hvad med de andre?
-Hvad sker der? -Kom. Nu!
De kommer.
Beatrice.
Fuck.
[Beatrice] Den vej. Vi skal finde Jean og Lea.
[råb og uro fra de sultne]
Rasmus? Beatrice?
Hvordan ser jeg ud, når du ikke har briller på?
-Du ser fin ud. -Tag dem af.
[Lea] Jo.
-Kan du se bøjlen? -Ja.
Nej.
Det kan du jo godt. Hvor mange fingre?
-En. -Ja.
Lea, nu er du tarvelig.
Okay. Lad os kigge. Her.
Den er god. Den tager du.
Den kan også sagtens være god til dig.
Wow.
Eller den her. [griner]
Ja.
Hvordan ser du?
Godt.
Kan du se mig?
-Ja. -Kan du?
-Ja. -Det bliver en million kroner.
-Tager du MobilePay? -Ja.
Jeg skal have dit nummer.
Jamen det må du godt få.
Det må du godt.
[Lea] Nå, skal vi tilbage til de andre?
Rasmus!
Beatrice!
Rasmus!
Hej.
Du skal ikke være her. Det er farligt. Det kan begynde at regne lige om lidt.
Der må være nogen, der passer på dig.
[tordenskrald]
-Du går gennem meget lort for hende. -Hvem?
Beatrice.
-Det var lettere, hvor dig og mig bare... -Ja. Kom nu, ikke?
[mere torden]
-Det trækker op. -Vi skal lige finde Simone.
Vi skal i tørvejr.
Jeg er opvokset derinde.
-Hvad? -Jeg er også født der.
-Min mor fødte mig derinde. -Okay.
Kom.
-Hvad med Simone? -Skynd dig, før det regner.
Hej, vi skal i tørvejr.
Kom.
[regnen falder]
Jeg håber, Simone nåede indenfor.
Det er jeg sikker på, hun gjorde.
Boede du her?
[lyd af flaksende fugl]
[Rasmus] Hvorfor har du aldrig været tilbage?
[Beatrice] Jeg skal fortælle dig noget.
Jeg har en hemmelighed.
Mine forældre skulle skilles.
Min far havde lige fortalt mig det.
Jeg gad ikke snakke med dem.
[Beatrice] Jeg skred bare i biografen.
Da jeg kom ud... var alle væk.
Han havde ringet og lagt beskeder.
I den første sagde han, mor var blevet syg.
Men at hun klarede den.
I den næste var han selv skidt.
Han vidste ikke, hvad han skulle gøre. Han havde det... underligt.
Han sagde...
...at jeg skulle passe på mig selv og aldrig vende hjem igen.
I den sidste...
...var der ingenting.
Der var bare stilhed.
Det ser ud, som om de kunne lide hinanden.
Det kunne de også.
Hvor er din mor og far?
Er du helt alene?
[Simone] Hvad er det her?
Ikke noget.
Må jeg se?
Er det morfin?
Så gør det ikke ondt i maven mere.
Du skal da ikke bare spise piller.
Du skal have noget mad.
Det er meget bedre.
Hej, hører du mig?
[mand] Slip ham.
Jeg har ikke gjort noget.
Hold dig fra ham.
Du rører ikke min søn.
-[Patrick] Tror du, de nåede i tørvejr? -[Martin] Ja, det håber jeg.
[Martin] Hvorfor har du ikke smidt den væk?
Ikke før jeg ved, hvad den kan.
Hvad, hvis der er gps i? Hvis de kan spore os?
Var der det, havde de så ikke allerede gjort det?
Fucking...
Fuck, mand!
-Hvad så? -Se her. Det er hash.
-Det er ikke hash. -Hvad er det så?
Det ved jeg ikke, men ikke hash.
-Det er lort. -Nej.
-Tror du, det er lort? -En gammel lort.
-For du aldrig har set hash før. -Det er 6 år gammel lort.
Man kan faktisk bare spise det.
Hvor er det klamt!
Du er så dum, mand.
[mekanisk lyd]
-Hvad fanden gjorde du der? -Jeg kastede den.
Hvad er det?
Et kort.
-Det ligner en mur. -En mur?
Fuck, vi er i en karantænezone.
Er det stoppet med at regne?
Nej... Jo.
Kom.
Lad os gå op på taget.
[Beatrice] Det er fint at være højt oppe.
Man kan se alt herfra.
Vildt, at der ikke er nogen.
[Beatrice] Nogle gange er det rart.
Federe, hvis du ikke var her.
Slap af.
Det var ironisk.
Det forstår jeg ikke.
Det er du nødt til at lære.
-Sig det modsatte af, hvad du mener. -Hvorfor?
[Beatrice] Fordi...
[Rasmus] Fordi du er grim?
Kom, lad os finde din søster.
[mand] Hvorfor hjalp du ham?
Han trængte til mad.
Det er ikke normalt.
Ikke her.
[Simone] Jamen jeg er ikke herfra.
Skynd dig væk, mens du kan sige det.
Her er ikke andet end dyr.
Hvad mener du? Der er mennesker!
De ser bare sådan ud.
Men hvorfor er I her så?
Han er for svag til at rejse.
Jeg kan ikke beskytte ham.
Jeg vil over broen med ham.
De siger, der er en læge.
En læge?
Ja, hun skulle være i Lilla Bjärred.
[Simone] Får han nok at spise, kan han måske klare hele vejen.
Du er det første menneske, jeg møder.
Jeg ved ikke...
-Tak. -Du behøver ikke sige tak.
Jeg skal finde min bror.
Kom.
-Mad... -Vi har mad.
Kom her.
[Simone] Hej.
-[drengens far] Se den her. Smag. -[ny mand] Er det mad, I har der?
-Hvad? Svar. Er det mad? -Skynd dig væk.
[drengens far] Vi har ikke noget. Du rører ham ikke!
-Lad være. Stop! -Slip.
-Lad være. Nej! -Vis mig det.
-[drengen] Lad være. -[mand] Giv mig det.
Hjælp.
[panisk skrig]
[langtrukkent skrig]
[drengen skriger] [voksen mand skriger]
Vi skal væk fra byen. Nu!
-Hvor er Rasmus? -Hej, Simone. Vi ventede på dig.
[råber og griner]
Hvad fanden har du gang i? Du er en kæmpe idiot.
-Det er ikke sjovt. Vi skal væk herfra. -Simone, hvad sker der?
-Nu. Skynd jer! -Simone, hvad er der sket?
Tag tasken. Tag den på.
Kom.
Jeg fucking hader dig.
Jeg skal have jeres mad.
Nu!
-Vi har kun nok til os selv. -[mand] Nu!
-Giv ham tasken. -[Jean] Martin siger...
Fuck nu ham!
[Lea] Giv ham tasken, inden der kommer flere.
Der er mere i den næste bunker.
-Hvor er der mere? -Ikke noget.
Giv ham noget fra tasken.
[Lea] Hej. Slip ham.
-[Lea] Lad ham gå! -OK...
I skal fortælle, hvor der er mere mad. Hvor er der mere mad?
Please... Slip ham.
Nej...
[mand] Hvor er der mere mad?
-Slip ham. -[mand] Skal jeg stikke ham?
Slip ham. Kom.
Kom. Gå væk. Slip ham, for fanden.
[Martin] Gå væk. Gå væk fra ham.
Rasmus, kom over til mig.
[Martin] Kom. Gå væk. Godt.
Kom. Kom over til mig.
[Martin] Jeg tæller til tre.
En... to... tre.
[Rasmus skriger]
Nej!
[højlydt hulken]
Lad ham løbe.
[Simone] Martin, gør noget!
Gør noget, eller han dør!
Fokuser! Rolig nu. Træk vejret.
Patrick, gaze! Nu.
-Vi har ikke mere. -Så giv mig gaffa.
[Martin] Bare træk vejret.
Vi skal væk herfra.
Der er en bunker på Amager.
Er der?
Find noget, vi kan flytte ham i.
-[Martin] Hvis du kæfter op, kommer de. -[Rasmus skriger]
[instrumental dramatisk baggrundsmusik]
[Rasmus skriger af smerte]
Er det her?
-Det er lige her. -Kom nu.
Det er lige her.
Fuck! Der har været nogen.
Måske er de der stadig.
Jeg tjekker, om det er safe.
[Simone] Jeg går med dig.
[Martin] Tjek der.
Kan du finde noget?
Medicinskabet er tomt.
Der er ikke nogen.
Fuck.
Kom. Kom ned med ham.
-[Rasmus] Det gør ondt! -Fuck!
[Rasmus græder af smerte]
[Martin] Han skal holde kæft.
Vi forbinder ham, og så kommer vi videre.
Jeg tror, det er smertestillende.
Hvor fanden har du det fra?
Rasmus, du får lige dem her.
Så får du det meget bedre.
[Rasmus skriger af smerte]
Jeg lægger forbinding på dig.
[Rasmus jamrer højlydt]
Hold her. Hold.
[Rasmus hulker] Nej.
Så... Rolig, Rasmus.
[Simone] Det skal nok gå.
Undskyld, Rasmus. Jeg skulle aldrig være taget af sted uden de andre.
Godt, han har dig.
Det ved jeg sgu ikke.
Det ved jeg. Jeg har haft en lillesøster.
Skal jeg ikke blive her, så kan du få sovet lidt?
Tak.
Jeg passer på dig. Vi er sammen nu.
Mig og Patrick, vi fortsætter alene.
Det er mere sikkert med mindre grupper.
Jeg troede, vi var sammen.
Jeg har en hemmelighed.
Jeg er opvokset dernede.
-Seriøst? -Jeg er også født der.
Min mor har født mig derinde.
Vildt. Vil du derned?
Jeg har ikke været der siden regnen.
Min mor reddede mig.
Hun sagde, jeg skulle blive derinde og ikke komme ud.
Jeg så dem dø.
Dine forældre?
Og min lillesøster.
Det er jeg ked af.
Jeg var bare mig selv, og så mødte jeg Jean og Lea.
Det er bedre at være sammen.
Ikke?
Skulle vi to se at komme videre?
Ja.
[Martin] Men de skal med.
Vil I det?
I passer på os?
I er med os nu.
Skal vi den vej?
-Der er en læge. -Hvor?
Et eller andet Lilla Bjärred. Lige over broen.
Vi skal have ham derhen. Vil du hjælpe?
[Martin] Jeg skal vise dig noget.
-Hvad er det der? -Et kort over en karantænezone.
En ny karantænezone.
Se her.
Vi fik også et kort over Danmark, dengang regnen kom.
De der zoner, jeg har fortalt dig om.
Da de brød ned, spredte smitten sig, og vi troede, det var over hele verden.
Prøv så at se her.
Det der...
Det er en mur.
En mur? Hvad mener du?
Der er nogen, der har spærret os inde.
Vi er i en stor karantænezone nu. Det må betyde, de har stoppet virussen?
Hvorfor ellers bygge en mur?
Der må være liv på den anden side.
Ikke?
-Tror du det? -Ja.
Det er der, du vil hen.
Og vi skal med.
Tak.
[slutmelodi]
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen