Dává to smysl.
Coop a Sam se potkali v baru, na párty nebo na grilovačce.
Oba je jejich partner podvedl. On je sexy. Ona taky.
Oba byli osamělí a chlastali.
Jednoduchá rovnice.
Překvapení by bylo, kdyby spolu nepíchali.
Pak uběhla nějaká doba. Tři měsíce nebo šest.
Drželi to v tichosti kvůli Mel, Paulovi a ostatním.
Ale pak to Paul zjistil.
Šel po Coopovi a Coop ho zabil.
Sebeobrana. Vražda z vášně. Něco takovýho.
Nesmysl.
Pokud mi někdo neukáže nezvratný důkazy, neuvěřím, že ho zabil Coop.
Vždyť ho známe už roky.
Jo, ale že to táhnou se Sam, jsme nevěděly.
Takže tak.
O Coopovi prostě nevíme všechno.
Zjevně ani o Sam.
Paul ji podváděl léta.
Při rozvodu se choval děsně. Přeskočilo jí a zabila ho.
Anebo to byl nejspíš někdo jinej.
Kdoví v čem Paul jel?
Sam tou dobou byla v Bostonu u rodičů. Policie to určitě prověřila.
- Mluvilas s Mel? - Nechala jsem jí vzkaz. Nebyl čas.
Panebože. No jo. Jak je na tom Barney?
No už je doma, což je dobře. Asi.
Vykloubený rameno, zlomený žebro, teď tohle.
Pro svoje dobro mu dávám sedativa.
Taky si všímáte té vyšší míry násilí? Co se to děje?
Včera jsem mluvila s Mel.
Je nasraná, ale ví, že to neudělal.
Má s ním děti. Myslet si to musí.
- Při zatčení nevinně nevypadal. - To nikdo v poutech.
Jak říkám, mohl to udělat někdo jinej. Nebo to byla chyba.
Vražda je chyba vždycky.
Člověk nemá dělat nic, za co by se styděl. To řekl Oscar Wilde.
Co?
Poslouchejte.
Paul je načapal, situace se vyhrotila. Prásk.
Paul měl tu číšnici. Nebylo by mu to fuk?
Chlapi jsou teritoriální. Mají kodex. Nevím.
Takže Coop píchá Sam v jejím domě
a nevadí mu, že je o 300 kilometrů jinde.
A zatímco šukají na dálku a popírají přitom fyzikální zákony,
tak Paul, co tam nebydlí, je načapá při činu.
A v tom tvým scénáři má Coop, kterej nikdy nestřílel,
někde na těle zbraň, co nevlastní, nebo ji spíš má poblíž,
- protože nemá kalhoty. - Nevím, jak to bylo.
Byli to kámoši na šukání. Kvůli takovýmu vztahu se nevraždí.
- Třeba to byl vážnější vztah. - Coop Sam nemiluje.
Jak to víš?
Pořád miluje Mel.
Kdyby chtěl někoho zabít, dávno by zabil Nicka, což neudělal. Proč?
Protože není vrah.
Celá ta situace je úplně ujetá.
On tam při tom obřadu jenom tak stál,
jako by bylo všechno v pohodě.
Protože ho nezabil.
Jo.
Třeba je sociopat.
Aha. Suz, jako fakt? Co to… Já…
Půjdeme na tu benefici Millerové?
- Samozřejmě. Jasně. - Jo.
SOUSEDSKÁ TAJEMSTVÍ
Pane Coopere.
Andrewe Coopere.
- Ano, Vaše Ctihodnosti? - Měl jste možnost poradit se s právničkou
a obviněním rozumíte?
Ano.
A říkáte, že jste nevinen.
- Ano. - Dobře.
Právníci, zajděte za mým koncipientem, potvrdí datum soudu.
Kauce je stanovena na 250 000 dolarů.
Tak co teď?
Soudce Wood dá před soudem měsíc na pročtení důkazů.
Žalobce je slaboch. Třeba se to vyřeší dohodou.
Dohodu nechci.
Jak myslíš.
- Já ho nezabil, Kat. - Neptám se.
A proč sakra ne?
Dáte nám chvilku?
Proč ses nezeptala? Proč?
Je to jedno.
Někdo to na mě narafičil. Jasný?
Paula nesnášela spousta lidí.
Mohla to udělat Sam nebo někdo, kdo o nás věděl.
- Jsem ideální obětní beránek. - Takhle se soud nevyhrává.
- A jak? - Tím, že nevydíráš právníka.
Hele, jejich případ podlomíme. Zaútočíme na jejich postupy,
na důkazy, svědky, výpověď expertů.
Když se to povede, začnou pochybovat.
A tohle ty dokážeš?
Problém bude ta zbraň v autě.
Kat.
Já neprohrávám, Coope.
Kauce je zaplacená. Předběžný materiály budu mít do čtvrtka.
Do té doby prosím sekej dobrotu.
Dostanu k nim i to auto?
Andy.
Díky, tati.
Tu máš. Napadlo mě, že budeš mít hlad.
Udělal jsem ti krůtí sendvič.
Nevím, co teď tak jíš, ale tenhle jsi měl moc rád.
Dopadne to dobře.
Tati, právě že asi ne.
No, zavezu tě domů.
Zdá se mi, že by ti bodla sprcha a spánek.
Vyhoď mě u Mel.
Mám počkat?
Ne, dobrý.
- Kdes na tu kauci vzal? - Z důchodovýho spoření.
Tati, ty daně pak budou masakr.
Nedá se nic dělat.
No dobře. Vrátím ti to.
Hej. Myslím, že máš na starosti důležitější věci.
Co ty tady?
Je úterý.
Prosím, Mel. Chci mluvit s dětma.
- O čem? - Nevím.
Jak jde škola.
Nebo že nejsem vrah.
- No tak, vždyť mě znáš. - Co?
- Víš, že bych to neudělal. - Já nevím nic.
Nevím, co děláš. Nevím, s kým šukáš.
- Nevím, proč… - Co?
…jsem s dětma sledovala, jak tě někdo brutálně mlátí.
Vím, že tě zatkli za vraždu.
A než se dozvím něco jinýho,
tak tě k nim nepustím. Už jsi jim ublížil dost.
Tohle býval můj dům.
Býval to celý můj svět.
Je zajímavé, kolikrát vám ta stejná věc dokáže zlomit srdce.
Haló?
Vrátil ses brzo.
Říkala jsem si, že to dám na hromádky a bude to tu vypadat čistěji.
Ale pak jsem našla starý desky a… Jo, bylo to náročný.
Jak ti je?
Jako bych spal ve vězení. Co ty?
Všechno při starým.
Tak zajdeme pro pytle na odpadky a začneme uklízet.
Dobře.
Začneme ve sklepě, policajti tam udělali bordel.
Kdyby peníze našli oni, vytáhli by to při výslechu.
Ani mi nedošla ta ironie, že někdo okradl mě.
Chtěl jsem ty peníze zpět.
Hej! Kde je?
- Nemá čas. - Lu!
- Nechce tě vidět. - To je mi u prdele.
Děláš si kozy?
Pojď.
- Pojď! - Jo?
Co s tím uděláš?
Polož ji, Coope.
Pojď dál, promluvíme si jako lidi.
Na.
Mám pět minut.
- Na sporáku dusím maso. - Tys mě okradla?
Nikoho neokrádám.
Sedím tady a lidi jako ty mi nosí věci.
Moje peníze jsou fuč.
Děláš s hotovostí. To se stává.
- Christian? - Jenom si vzal, cos mu dlužil.
- Tys mu řekla, kde mě najde? - Jo.
Chtěl tě zabít. Rozmluvila jsem mu to. On by to udělal.
Vyvázl jsi z toho dobře.
- Mohlas mě varovat. - Vždyť jo.
Říkala jsem ti, aby ses umění vyhnul, ale neposlouchal jsi.
Tahle hra má pravidla.
Musíš se je naučit.
Znevážil jsi Christiana,
tak odpověděl.
Akce, reakce.
Jste si kvit. Zase bude kšeftovat, ale ty máš údajně větší problémy.
A zrovna to začalo vypadat, že jsi nadějnej.
Pálí se mi maso.
Nikoho jsem nezabil.
Pak to je ještě víc ubohý.
Už se sem nevracej.
- Jak je, Félixi? - Ekvádor nás poráží.
To je to, co ti dluží Chivo.
Super.
Práce hospodyně teda vynáší.
Můžeš pro mě dělat.
Takže dobrý?
Tak zase někdy.
Ne.
Už nikdy.
Chivo už pro tebe nedělá.
Dáš mi prachy a myslíš, že můžeš být drzá?
Prosím tě, Félixi. Přebalovala jsem tě.
Dávej pozor, jak se mnou mluvíš.
Já právě pozor dávám.
Pozdravuj mámu.
Dobrý?
Jenom mi přijde, že sotva lidi přestali čumět, že jsme pár,
stalo se tohle.
Neber si to tak, tys nic neprovedla.
Neměla jsem je posílat do školy.
Neposlalas je, šli sami.
Jsme v kavárně. Představ si, jaký to je na střední.
Napíšu jim, ať přijdou domů.
Kdyby chtěli, přijdou sami.
Hrozně to trvá. Pojď, zajdeme k Philovi.
Už budeme na řadě.
Kafe bude trvat dalších deset minut. Pojď.
Jo, děkuju.
Ona je tady. Jo.
Tak zatím.
Jenom…
Vůbec nevím, jak z toho ven.
- Vím, že je to komplikovaný, ale… - Je?
- Jo. - Pícháš s Coopem.
Já s Nickem. Tak teď zkus Nicka a já jinýho.
- To je tvůj závěr? - Tak se to tu dělá.
Mel, Coop mi zabil manžela.
Nikoho nezabil.
- To nevíš. - Je na tom psychicky špatně.
Sice s ním šukáš, ale neznáš ho.
Je pro tebe těžký to přijmout, ale byli jsme si fakt blízcí.
- Jo? - Jo.
Zrovna jsme se spolu vyspali, tak asi zas tak blízcí ne.
- Cože? - Ty máš co říkat.
Co tím sakra myslíš?
- Proč tě štvu já? - Nechápu.
Co? Lhala jsi mi.
- Bála jsem se ti to říct. To je jiný. - Kvůli čemu
- ses bála? - Půjdeme jinam?
Proč ses mi to bála říct?
Mel, pořád jsem tvoje kamarádka.
Ne. Jsi zlatokopka a vdova,
co se snaží z lidí vyždímat soucit, i když jsi Paula nesnášela.
Ty jo!
Ne, Mel.
- Krávo! - Mel, nech toho, prosím.
- Nicku. - Seš normální?
Odemkneš?
Přivezls mě.
Zavolej Coopovi.
Co je? Na co zírají?
Kvůli tátovi?
Ne, kvůli tvé mámě.
…i když jsi Paula nesnášela.
Ty jo!
Ne, Mel.
- Krávo. - Mel…
Viděls to video?
Jo.
Tátu pustili na kauci.
Máma se pere v kavárnách.
Ale budeš z toho mít skvělou esej na vysokou.
Jestli ti to pomůže,
všichni rodiče jsou v nějakým ohledu vadní.
Ale ty ne.
Znáš mě vůbec?
Promiň, já myslel…
Idiote.
Ali. Co je?
Uklízela jsem a našla tohle.
Je tvoje.
Chtěla jsem ti ji zanést.
Máš ji asi 15 let.
Jo, ale chtěla jsem si i popovídat.
To nejde. Ne tady. Zavolej mi.
Já ti volala.
A psala.
Ali, mám rodinu. Nemůžeme spolu mluvit, kdy chci.
Děláš mi to hrozně těžký.
No…
Chceš tu desku zpátky?
Co?
Ne, nech si ji. Ale prostě…
Zavolám ti.
Ale sem už nechoď.
Slíbil jsem, že tě zabiju nakonec, Sully.
Ano, Matrixi! To jsi slíbil!
Ale lhal jsem.
Teď nemáš auto?
Nicku, co ty tady?
Kdykoli se zmátořím, jeden z nich mi úplně podělá život.
- Jsou snad úplně pošahaní? - Chápu.
Je děsivý, když ti dojde, že jediná dospělá jsi doma ty.
Ale nejsem. To je právě to.
Potřebuju, aby fungovali jako rodiče.
Jsou tak pohlcení svýma problémama, že to nedokážou.
A nesnáším ty lidi, co si myslí, že ho zabil.
Táta sice posere kdeco, ale vrah není. Proboha.
- Co je? - Co?
- Neudělal to.
Je přirozený, že si to myslíš, ale vědět to nemůžeš, ne?
Tátu znám.
Asi musíš pochopit,
proč si někteří lidi myslí, že to udělal.
Šoustal jeho manželku.
- Neprobírej, koho šukal. - Fízlové by bohatýho bělocha nezatkli
- bez důkazů. - To snad ne.
Navíc už v minulosti agresivní byl.
Agresivní fakt není.
Praštil mě do péra.
Neskutečný.
No tak.
- Je to tvůj táta. - Uhni.
Ty chráníš jeho, já zase tebe. Věř mi.
Vysokoškolákovi, co chodí se mnou.
- Uhni. - Nedělej scény.
- Zdravím. Pro Tori? - Jo.
Promiň mi za ten obličej.
To nic. Je možný, že jsem si to zasloužil.
To jo.
Je otevřeno!
Nicku, co ty tady?
Přišel jsem mu dát ránu.
Aha. Já taky.
Ne. Kecáš. Silnější ruku máš v sádře.
Tu bych na tebe neplýtval.
Pánové, když je to takhle,
navrhuju někam zajít a neskutečně se ztřískat.
Dnešek byl šílenej.
Takhle je to všude.
Neříkal sis, proč má furt dobrou náladu? Proto.
- Vyříkali jste si to? - Vůbec.
- Kamarádů teď moc nemám. - Tak ať je kvůli tobě nepřejíždí auta.
Musím říct, že ten chlast mi dobře reaguje s vicodinem.
Tak jo. S dovolením.
Tak, chlapi.
Je to tu.
Ty jsou od nich.
- Díky. - Zdravím.
Zdravím. Díky.
Na zdraví a do dna.
No tak jo.
No jo.
Slušný.
Řekls Coopovi o té sázce?
Ne.
- Co? - Vyzní to hůř, než to je.
Sází se, jestli tě odsoudí.
Nahlas to zní dost příšerně.
Aha. A jak to vypadá?
Nevím. Jsme kámoši. Nevsadil jsem.
- Barney? - Co? Souhlasím s Nickem.
- Vsadil jsem na nevinu. - Aha.
Ale s pochybnostma.
- Chytrý. - Podle Jules vrah jsi.
- Bože. - Má koule.
- Coope! Ty bláho. - Panebože.
Kohopak tu máme?
Čau, Coope, hrozně rád tě vidím.
Jak je?
Ty jo, jste Nick Brandes.
- Jo. - Toby a Josh pro mě dělali.
Bez tebe to tam šlo do kopru.
No tak, určitě ne.
Ne, myslí to vážně.
Nevím, cos slyšel, ale je tam chaos. Švýcaři hrozí odchodem.
- Jo? - Fakt.
Jack je z toho nepříčetnej.
Hustý. Na vysoké jsem nosil vaše číslo.
- Hrál jste? - Ve třetí divizi.
Jsem běloch, no.
Ale koupil jsem si dva ty vaše záchody, změnily mi život.
Tak bezva.
- Číšníku! Koupíme těm mizerům drinky. - Lidi?
Noste na stůl!
Podle vašeho chování soudím, že jedete na kokainu.
Jo, ten je.
Asi bych překousl, že mě podvedla,
ale ona je jakoby naštvaná na mě, že mě podvedla. Chápete?
Jo aha.
Ty obvinění z vraždy už jsi vyřešil?
Dělám na tom.
- Evan seděl šest měsíců za krácení daní. - Devět. Stálo to za to.
V Otisvillu, což je v podstatě letní tábor.
Trénoval jsem tenis a vyšel ven se zajímavýma kontaktama.
Samý velký ryby. Spolupracuju se třema.
Jasně, Coope. Měl bys jít do Otisvillu.
Nebo mě zprostí viny.
Takhle dobře mi nebylo už hrozně dlouho.
Hele, kámo, zpomal.
Zpomalit? Ne.
Žádný zpomalování.
- Jsem zpátky. - Aha.
Choi boy je zpátky.
Choi boy je zase zpátky.
Choi boy je zpátky…
Kruci, Barney.
Kámo?
Takže, to s tou vraždou.
- No? - Tohle jsem fakt nečekal.
Myslíš, že to vyhraješ?
Barney.
Jsme ožralí na hřišti a je půlnoc.
Tak proč se mě prostě nezeptáš, na co chceš?
Protože se tě zeptat nechci.
A řeknu ti něco děsivýho.
Možná je mi to jedno.
- Jestli jsi ho zabil. - Nezabil.
Dobře. Tak to je dobře.
To je dobře.
Ale aby bylo jasno, nezeptal jsem se.
Máš strach?
To je stupidní dotaz. Promiň.
Jak jde rekonstrukce?
No, onehdy jsem málem podpálil barák.
Ta rekonstrukce ti dělá potíže? Co se děje?
Popravdě nevím.
Doma máme pokoje, kam ani nikdo nechodí.
A stavíme další.
Grace hrozně utrácí.
Já taky. Už je to jak tělesná funkce.
Jíme, pijeme, nakupujeme krámy.
Pak o nich mluvíme a potom probíráme, jaký krámy koupíme příště.
A pak je jedeme koupit.
Občas jen tak bloumám po domě
a dívám se na ty olbřímí hordy krámů, co máme, a absolutně to nechápu.
Kdy se z nás stali takovíhle lidi? Kdy…
Kdy začaly být naše životy tak prázdný…
že je musíme vyplňovat krámama?
- Nevím, co se se mnou stalo. - To nevíme nikdo.
Něco ti je a ani to nemusíš říkat.
Jenom jsem ti chtěl říct, že to vím.
Akorát nevím, co to je.
Ale vím o tom.
Něco se mi stalo, kámo.
Nevím, jestli to dokážu vysvětlit. Prostě…
Vyhodili mě a otřáslo to mým světem.
Všechno, o čem jsem věděl, že je stabilní, dokonce stálý…
Nevím.
Nepochopil jsem pravidla.
Žádný totiž nejsou.
Vkrádám se lidem do domů a kradu jim věci.
Do hajzlu. Moje auto.
Kde je?
Zabavili mi ho.
Musím jet do centra za Kat.
V pohodě, pošlu tam Wallyho, až mě vyhodí doma.
Fakt?
Wally, máš čas?
- Jasně, Nicku. - Vyřešeno.
Díky moc.
Tak jo, chlapi.
Díky. Včerejšek byl… fakt něco.
Jo, to si nezopakujeme.
Když byly Hunterovi čtyři, v noci nám běhal do ložnice,
protože měl strach z něčeho, o čem čtyřleté děti sní.
Bral jsem ho do postele a usínal mi v náručí.
Pak si připadal v bezpečí.
Větší děti je těžší ochránit. Jak před strachem, tak před ublížením.
Ale člověk se snaží.
A jednoho dne vám dojde, že jim ubližujete vy.
Co se ti stalo?
Dlouhá noc.
Víš…
Včera jsem za tebou jel.
Máma mi to řekla.
To je hezký.
Měla tě pustit dovnitř.
Ona jenom…
Jenom dělá, co je podle ní nejlepší.
Ale poslouchej, chlape,
chci se ti omluvit.
Za tyhle nesmysly.
Nejdřív za rozvod a teď za ten zmatek.
Nic z toho jsem nechtěl.
Vím, že tímhle ti to neulehčuju, tak se ti chci omluvit.
Tati… ty půjdeš do vězení?
Aha. Huntere.
Tohle je důležitý. Potřebuju, abys tohle slyšel.
Paula jsem nezabil. Nemám s tím nic společnýho.
Já vím.
Přišel jsem ti to říct.
Toho si vážím.
Takže nepůjdu do vězení za něco, co jsem neprovedl.
Jasný?
Dneska mám schůzku s Kat Resnickovou,
která je mistrem svýho oboru.
A nějak to vyřešíme. Ano?
No, nejdřív by ses měl vysprchovat.
- Smrdíš. - Díky. Dobrá připomínka.
Ještě něco?
Mám přítelkyni.
- Dobré ráno. - Sakra.
Náročná noc?
Za to kafe ti dám 1 000 dolarů.
Krucipísek, Grace.
Vypadáš hůř než v nemocnici.
Vím, co řekneš.
Tak už to ani říkat nemusím.
On je můj nejlepší kamarád, Grace.
Asi si začni připouštět,
že ten tvůj nejlepší kamarád možná půjde do vězení za vraždu.
On ho nezabil.
- To víš? - A ty snad ne?
Nevíš všechno, Barney.
Ale vím toho dost.
A ty taky.
Nevím toho dost ani o tobě.
Jak to myslíš?
To jsem našla v komodě.
Doufám, že to nesouvisí s Coopem.
Ty a já, Barney.
My dva máme přednost před ostatníma.
Ty a já.
Pij.
Nachystám ti vanu.
- Ahoj. - Ahoj, Mel.
- Ahoj. - Jak se máš, Mel?
Dobře.
Můžeme si promluvit?
V 11:00 mám klienta.
Zrušil to.
Jako plno dalších klientů.
Kolik?
Kvůli Coopovi?
Ne, kvůli Coopovi ne.
…jsi Paula nesnášela.
Ty jo!
- Krávo! - Mel, nech toho.
Kristepane. Jo.
Neumím si představit, co zažíváte.
- Ten stres. - Nic mi není, Deb.
Nemyslím si.
- Ve stresu jsem, ale… - Napadla jsi ženu.
Udeřila mě první!
Takhle to mám říkat rodičům našich klientů?
„Je to v pohodě, začala si ta druhá.“
- Byla to sebeobrana. - Chladnokrevná agrese.
- To nedělej. - Co?
Nejsem u cvokaře.
Snažím se o konverzaci.
Prosím tě, Deb.
Tys nikdy nikoho praštit nechtěla?
Chtěla, ale neudělala jsem to.
Možná jsi měla.
Je to pro tebe mnohem prospěšnější než to jenom chtít.
Je to moment zadostiučinění.
Toho se snažíme dosáhnout i u klientů.
- Mel. - Ona šukala s mým manželem.
- Obvinila ho z vraždy. - Exmanžela.
Co?
No a?
Mel, myslím, že potřebuješ pomoc.
Dávám ti výpověď.
Promiň.
Jako teď hned?
Ty neprohráváš.
- Přiznání může být výhra. - Ale já ho nezabil.
No tak, jestli ti jde o to, že jsem tě donutil…
Nedonutil, vydíráš mě.
A bez ohledu na to, jakej seš šmejd a jaká já jsem štětka,
vychovali jsme spolu děti a podle mě jsi ho nezabil.
Ale musím ti oznámit tvoje možnosti.
- Prošla jsem jejich důkazy. - A?
Jako tvoje právnička říkám, abys zvážil to přiznání.
Dvě laborky potvrdily, že se tam našla tvoje DNA.
Vražedná zbraň v kufru.
Podělíš se se mnou o něco, co by to vysvětlovalo?
Lhals ohledně Sam.
- Ona taky. - Byla v Bostonu.
Henry měl narozky.
- Co? - Nic.
Coope.
Přiznej se, a pustí tě, než Hunter odpromuje.
Cože?
Snažím se ti pomoct.
Uvězněním?
Kat, nepotop mě.
Potopil ses sám.
Coope, tyhle debaty vedu dennodenně
a musím ti říct,
že porota ti nebude věřit, že říkáš pravdu.
- Proč? - Protože ji neříkáš.
- Ohledně čeho? - Všeho.
Žes v tom klubu byl sám.
Nevěřím, žes pak byl se sestrou
ani to, že tam byla tvoje krev jen proto, žes spal se Sam.
Něco mi neříkáš a teď je vhodná doba mi to povědět.
- Je to složitý. - Aha.
Řeším totiž jenom triviální případy.
Proč byla zbraň u tebe?
- Nevím. - Kecáš, Coope.
Řekni mi něco.
Nezabil jsem ho.
Ale to je jedno.
Krucinál.
Díky. Tak.
Ahoj.
- Nickovo auto? - Jo.
Moje auto zabavili možná jako důkazní materiál proti mně.
Jestli jsi tu kvůli tomu, že za mnou Hunter přišel, já mu…
Hunter si s tebou přišel popovídat?
Ne.
A já z něho nedostanu ani ň.
No jo. Co na to říct? Prostě mám dar.
Dneska mě vyhodili.
Do háje. Kvůli mně?
Jsem schopná přijít o práci úplně sama.
Já jsem…
Nepohodla jsem se se Sam.
Pohádaly jste se?
Jo. A pak jsem ji praštila do obličeje.
Já to video viděl.
Tak proč se kurva ptáš?
Chtěl jsem to slyšet od tebe.
- Bránilas moji čest? - Nazvala tě vrahem.
Dostává se to do bodu, kdy už nemůžeme na veřejnost, co?
Ale nejsi, ne?
Vrah?
Ne, nejsem.
- Promiň, že se ptám. - Ne, jsem rád.
Co Kat? Vyhraješ soud?
Nadhodila nápad, abych se přiznal, ale já ji poslal někam.
Dobře.
Jak jsme se sem dostali?
Život si zřídkakdy zničíte jedinou chvílí.
Většinou za to může řada chvil v průběhu času.
Když mě realita konečně dostihla,
viděl jsem tyhle chvíle vedle sebe,
jako bych to celé sám naplánoval.
Otázkou tedy nebylo, jak se mi to stalo.
Otázkou bylo, jak to, že jsem to nečekal.
Překlad titulků: Karel Himmer