Tre pistolskott.
Ett i huvudet. Två i torson.
Kanske ett inbrott som gick snett?
För tidigt att säga, men många skott
för ett inbrott, och rätt träffsäkra också.
Två i sidan, sen ett i huvudet.
Det känns som en avrättning.
Måste du låta som om du var glad över det?
"Paul Levitt."
Han är husägaren, enligt posten.
Och frånvarande från alla familjefoton.
Skilsmässa?
Nånting.
Inspektör Lin, vi har visst tändsatspartiklar här.
Sköt offret tillbaka?
Vi kan inte vara säkra, men det ser så ut.
Men inget vapen.
Nej. Vi sökte noggrant innan du kom.
BEVISMATERIAL
Känner ni lukten?
- Vadå, skit och död? - Nej. Ammoniak.
Nån försökte städa upp här.
Var skärpt nu, Hernandez.
Vi har fått ett mord att lösa.
Ofattbart att det hände när vi var hemma.
Såg eller hörde ni nåt
mellan kl 18:00 igår kväll och 06:00 i morse?
- Vi är aldrig i den delen av huset. - Husets framsida?
Och säkerhetskamerorna?
Vi var hemma igår kväll.
Vi brukar inte slå på systemet när vi är hemma.
Det är ett lugnt grannskap.
Så, när såg ni senast mr Levitt?
Paul flyttade för några månader sen.
De ligger i skilsmässa.
Så sista gången ni såg Levitt var när han flyttade?
- Nej. Han har synts till. - Nej.
Han spelar golf på klubben och går på tillställningar.
Ursäkta, behöver ni ta hand om det där?
Nej. Det är bara krossade ostronskal.
- För bouleplanen. - Jaha.
Så, var Paul er vän?
Det kan man väl säga.
Kan ni komma på nån som kan ha velat skada honom,
eller nån som kan ha hotat honom?
Nej. Inte direkt.
Sa du inte att han kom i slagsmål hos Nick?
- Det var ingenting. - Vem är Nick?
Nick Brandes.
NBA-spelaren?
Jaha, Han bor en bit härifrån.
Kom Nick Brandes i slagsmål med mr Levitt?
Ganska ojämn kamp.
Nej. Nick gav festen.
Jaha. Vem slogs mr Levitt med på festen?
Det kan bara ha gått till på ett sätt.
- Hej. - Hej, Coop.
Jag gissar på Sam.
De har varit skitosams om skilsmässan,
och nu ärver hon allt.
Hon har motiv, tillfälle…
Enligt Grace var Sam bortrest.
Typerna som investerade i Pauls restauranger hade maffiakopplingar.
- Han kanske retade upp fel typ. - Det kan vara otur.
Toppen. Torped. Seriemördare.
Helvete. Jag ska skaffa pistol.
Vad tror du, Coop?
Att om Gordy skaffar pistol
skjuter han sig snart i kuken.
Skit ner dig.
Ms Levitt, tack för att ni kom hit så fort från Boston.
Självklart. Jag åkte direkt när ni ringde.
Jag beklagar sorgen.
Hur ska jag kunna berätta för pojkarna?
Paul kunde vara en riktig skit, men han var ändå deras far.
Jag har talat med era föräldrar,
och de bekräftade att ni och era söner var hos dem under hela gårdagskvällen
för en födelsedag.
Tur att vi åkte.
Tänk vad som kunde hänt om vi varit hemma.
På tal om det, varför var mr Levitt i ert hus?
Han bodde väl inte där längre?
Han hade en liten lya i Pound Ridge,
men han flyttade aldrig ut egentligen.
Rätt vad det var kom han och hämtade nåt.
Var det okej för er?
Egentligen inte.
Men vad kunde jag göra?
När jag hotade med att byta lås,
hotade han med att sluta betala huslånet.
Jag försökte hålla allt så lugnt som möjligt för barnens skull.
Han gjorde det inte lätt.
Vet ni att ni är ensam förmånstagare
av livförsäkringen på 20 miljoner dollar i er mans namn?
Jag skulle få en rejäl summa efter skilsmässouppgörelsen.
Nu får ni allt.
Ursäkta mig. Jag måste ställa de här frågorna.
- Det var ingen fråga. - Det var väl inte det.
Så, er man lämnade er för en mycket yngre kvinna.
Det måste ha gjort er arg.
Nej.
Han bönföll mig att komma tillbaka.
Men ni ville inte?
Skilsmässan var det bästa som kunde ha hänt mig.
Paul var svår att leva med.
Det här är första gången i livet jag inte tar hand om en man.
Träffar ni inte nån annan?
Just nu är jag nöjd med att fokusera på barnen och mig själv.
När talade ni sist med er man?
- Igår kväll. - Pratade ni ofta?
Han ringde mycket. Han hade svårt att gå vidare.
Hur lät han?
Berusad, sorgsen, arg. Det vanliga.
Hade Paul några fiender vad ni vet?
Inte direkt, nej.
Kanske Andrew Cooper?
Ursäkta. Va?
Tydligen kom Paul och mr Cooper i slagsmål
på en fest för några veckor sen.
Ni verkar överraskad.
Coop och Mel är barndomsvänner till oss.
Jag har inte hört nåt om ett slagsmål.
Och Mel är mr Coopers fru?
Exfru.
Berätta om er mans företag. Restaurangerna.
Nej, Paul höll mig borta från allt sånt.
Jag var inte involverad.
Ni kanske borde undersöka hans investerare.
Paul var jämt lite paranoid angående dem.
De var lite skumma, vad jag förstår.
Ägde Paul en pistol?
Ja. Han var lite paranoid, som jag sa.
Vet ni vilken sort?
Nej. Jag vet inget om pistoler.
Jag bad honom förvara den på kontoret.
Han gav mig en, men jag använde den aldrig.
Den finns i kassaskåpet där hemma.
Ni kan få kombinationen.
Ni kan kolla. Den är aldrig avfyrad.
Det är en liten modell. Jag vet inte.
Är vi klara här?
Ursäkta, jag måste se till mina pojkar.
Ja, givetvis.
- Litar du inte på henne? - Gör du?
Alibit stämmer. Jag pratade själv med föräldrarna.
Hon kan ändå ha varit inblandad.
Kollar du pistolen i kassaskåpet?
- Ska bli. - Ut med det gamla, in med det nya.
- Flickvännen? - Ja.
Paul hade i alla fall kvinnotycke.
- Det var hans pengar. - Hur vet du det?
Se på henne.
Har nån nånsin sagt att du är väldigt cynisk?
Och vad är du, en romantiker?
Jag försöker se det goda hos människor.
Särskilt när de ser ut så där.
- Ska jag ta det här? - Du skulle må då, va?
Ta och kolla upp pistolen.
Jag försökte ringa Sam igen. Hon svarar fortfarande inte.
Hon är säkert nedringd. Hon ser att du har ringt.
Det är så hemskt för henne. Och pojkarna.
Jag vet. Paul kunde bete sig illa,
men han var rätt okej.
- Verkligen? - Nej, faktiskt inte.
Är du redo för trippen imorgon?
Det känns fel att åka bort nu.
Kanske borde Tori och Coop åka ensamma.
Såna här collegerekryteringsresor är viktiga.
Det vore nog bra för Tori
att båda hennes föräldrar fokuserar på henne nu,
- med tanke på, du vet… - Att hon hatar oss?
Det gör hon inte.
Kommer det att kännas konstigt att vara där med Coop?
Vad menar du?
Det var där ni blev förälskade.
Nej.
Måtte han bara inte glömma att det är imorgon.
Mr Cooper, jag är inspektör Lin. Westmont-polisen.
Hur kan jag stå till tjänst?
Ni har säkert hört
att er vän Paul Levitt sköts till döds igår kväll.
Ja. Hemskt. Vi är nog alla chockade än.
Får jag komma in en stund?
Visst. Absolut.
Får jag bjuda på nåt att dricka?
Nej.
- Bor ni ensam? - Ja.
Alltså, inte precis. Inte just nu.
Min syster. Temporärt. Därav röran.
Så beträffande mr Levitt.
Ni två var visst osams?
- Det vill jag inte påstå. - Inte?
Ni kom visst i slagsmål vid en fest.
Jaså det.
Det var inget slagsmål direkt.
Paul var som han var.
Och nu är Paul död,
så jag måste fråga vad slagsmålet gällde.
Jag minns faktiskt inte.
Vi drack båda, och jag sa nåt han inte gillade.
Han knuffade mig.
Vi var båda rätt berusade, uppriktigt talat.
Borde ni inte vara det?
- Berusad? - Uppriktig.
Absolut.
Kommer ni ofta i slagsmål?
- Nej. - För skråmorna på knytnävarna
verkar för färska för att vara från slagsmålet med Paul.
Som sagt var det inget slagsmål,
och det här är en tennisskada.
Tennis.
Det händer oftare än ni tror.
Var befann ni er igår kväll?
- Allvarligt? - För att utesluta er.
Jag var på nattklubben Queue i Manhattan.
Q-U-E-U-E.
- Hade ni nån med er? - Nej.
Gick ni dit ensam?
Det är troligare att man har sällskap hem
om man går dit ensam.
- Hade ni sällskap därifrån? - Nej.
- Är det ovanligt för er? - Inte numera.
- När kom ni hem? - Ungefär vid midnatt.
Jag var här resten av natten och pratade med min syster.
Är ni inte lite gammal för nattklubbar?
Det menar ni? Jag är nybliven singel,
och jag lär ju inte träffa nån här.
Samantha Levitt är också nybliven singel och mycket attraktiv.
- Vet ni om hon träffar nån? - Ingen aning.
Hon umgås mer med mitt ex.
Hon och Paul genomgick visst en svår skilsmässa.
Vet ni om några lätta?
Ja. Ni vet väl bäst själv.
Ursäkta, inspektör Lin, har ni problem med mig?
Nej.
Självklart inte. Varför tror ni det?
Det är väl bara er soliga uppsyn.
Ja, det får jag höra ofta.
Tack för er tid, mr Cooper.
Ingen orsak. Jag följer er ut.
Senast jag drack en sån här var nog med dig.
- Ingen drink för vuxna direkt. - Nej.
- Hej, du var jättebra. - Tack.
Det var du verkligen.
- Folk gick verkligen igång. - Tack.
Jag är förvånad att se dig här.
Jag trodde inte att du gick på puben mer.
Nu när du har familj och allting.
Skojar du? Det här är enda gången jag har egentid.
Och det är okej för din fru?
Jag vet inte om hon märker min frånvaro.
Förlåt. Ska inte klaga.
Ja, du sänker verkligen stämningen.
- Förlåt. - Var tyst och drick.
Okej.
Skål.
Vad tyst du är.
Bara hungrig.
Hur går det på fiskmarknaden?
Jag börjar bli igenkänd där, men det tar tid.
Ibland blir jag utvald. Ibland inte.
Ja, men…
Det är bra pengar då.
Illaluktande pengar.
Ringde du mamma?
Ja.
Fasen. Vänta lite.
- Herrejävlar. - Vad är det?
- Är allt okej? - J…
MAN MÖRDAD I WESTMONT VILLAGE
Ja. Nej.
Jag måste ringa ett samtal.
Jag hoppades få prata med dig.
Ja. Förlåt. Det tar inte lång tid.
Det här är en mardröm.
De har inte anklagat mig, men de misstänker ju alltid frun.
De misstänker nog mig också efter mitt slagsmål med Paul.
Ja, jag hörde om det. Vad hände?
Du vet… Det var en småsak.
Försvarade du min heder? Så rart.
På tal om det,
så frågade polisen om jag träffar nån.
- Jag hoppas att du sa nej. - Självklart gjorde jag det.
Det sista jag vill är att Mel och gänget fryser ut mig,
men tack för omsorgen.
Jag är verkligen orolig.
Ja, men inte för min skull.
Sam…
Hej.
Bakluckan.
Taggad?
Inte så mycket som du och mamma.
- Du lär älska det. - Skäm inte ut mig.
Jag lovar inget.
Hej, pappa.
- Bra att du hänger med. - Inte mitt beslut.
Så ska det låta.
Du har utegångsförbud. Du lyder oss.
Du kommer inte att ångra dig, tro mig.
Road trip!
- Vad du är uppåt. - Alltid.
Verkligen?
Japp!
- Är vi framme snart? - Ska du ha en snyting?
MORGAN ÄR DU DÄR?
Mamma, tror du att Sam mördade Paul?
Va?
Var inte löjlig.
Vadå löjligt? Har du aldrig velat döda pappa?
- Jo. - Hallå! Tackar.
- Poängen är att jag inte gjorde det. - Precis.
Nej. Du skilde dig bara från honom.
- Jösses. Tori, kom igen. - Okej.
Jag borde bara ha åkt med Jake.
Varför måste det här bli en familjeresa?
- För det är college, vännen… - Okej.
…och åka med barnen är en viktig händelse.
Slösa inte bort den på nån pojkvän
som inte kommer att stanna.
Varför är du så elak mot honom?
Instinkt.
Jag måste tyvärr säga att Jake inte lär försvinna.
- Men du. - Vad betyder det?
- Kan vi prata om nåt annat… - Att efter två veckor
på college glömmer du honom, om inte förr.
Förlåt, men alla lämnar inte dem de älskar, pappa.
Du älskar inte honom.
Inte? Vad vet du om kärlek?
Hallå!
- Det är okej. - Det är inte okej.
- Jag vill inte höra… - Allvarligt.
- Vad vet du om kärlek? - Hur det känns att ha den,
och hur det sliter itu en när man mister den.
Det kanske låter dumt, men ibland vet man mer om kärlek
genom att mista den än genom att ha den.
Jag vet hur det känns att se flickan
som brukade hålla min hand växa upp och himla med ögonen åt mig
och tilltala mig med sånt förakt att det är svårt att andas.
Pappa, jag…
Jösses, raring, förlåt mig.
Jag vet inte…
…varför jag sa nåt av det där. Jag är verkligen ledsen.
Vi kan väl… Förlåt, raring. Förlåt.
Jag vet.
- Lite vatten, nån? - Där har ni vatten.
Inte? Okej.
Ursäktar ni? Jag måste träna färdigt.
Ingen fara.
Hari förvarnade mig. Ni kom för att prata om Paul.
Ni hade visst en riktig fest här.
Nä.
Den var rätt stillsam.
En av era gäster fick visst hämtas med ambulans.
Ja. Jag är ledsen för det.
Ibland glömmer jag vem jag spelar mot.
Jag hörde också att det blev slagsmål
mellan mr Levitt och Andrew Cooper.
Nä, det var inget slagsmål.
Bara två medelålders vita män som lättade på trycket.
Vet ni vad bråket gällde?
Nej. Ingen aning.
Men Paul har jämt varit hetlevrad av sig.
- Och mr Cooper? - Coop?
Nej. Coop är ingen slagskämpe.
I så fall hade han gett mig en snyting för länge sen.
- Varför då? - Jag är ihop med hans fru. Exfru.
Men han kom till din fest?
Ja. Jag blev också överraskad.
Hej, Andrew Cooper här. Skicka ett sms.
PAUL LEVITT MÖRDAD!!!
Hej, allihop. Välkomna till Princeton.
Coop.
Vi väntar bara på några eftersläntrare,
sen ska vi börja.
Jo, de vill visa mig lagutrymmena.
Men raring, vi måste följa visningen.
- Okej. - Kan de visa dig senare?
Okej. Men de lovade att visa mig runt.
Okej. Ring oss när du vill mötas.
Okej. Coolt. Tack ska ni ha.
Vi lär inte höra av henne mer, va?
- Nix. - Nix.
Och Hunter behöver ingen visning av Princeton än.
- Eller nånsin. - Oroa dig inte.
Jag har planerat nåt annat åt honom.
Vadå?
Vi har samma teknik här som en professionell inspelningsstudio.
Logic Pro, 72-kanals analogt mixerbord,
Gryphon-bashögtalare där borta.
Vi har alla tänkbara instrument
och tusentals fler i de digitala bankerna.
Ultraviolet Studios är vanligen reserverad för studenter,
men jag tänkte att du kunde få göra din grej här idag.
Skojar du?
Vi repar med två band för några demos,
och du får gärna vara med och lyssna.
Efteråt finns det tid för dig att lattja.
- Låter det bra? - Toppen.
- Okej. - Då kör vi.
- Vi hämtar dig för middag sen. - Hej då.
En gentjänst.
Hur många såna för inträde här?
Vi behöver bara få in honom på college.
Så finner han sig snart tillrätta.
Som vi gjorde.
Ja.
Vi verkar ha dagen för oss själva.
Har vi?
Några idéer?
Följ mig.
ELENA BENITEZ MISSAT SAMTAL
- Allt okej? - Ja. Bara killarna som leker detektiv.
Vad är den ledande teorin?
Lånehajar.
Jösses, så hemskt. Jag kan inte föreställa mig.
Ja. Jag har ett förslag.
Inget prat alls om verkliga livet. Bara för idag.
Om jag gör det ändå?
Då måste du ta en shot.
Avgjort.
- På tal om det behöver vi en till… - Fixat.
Tack.
Vila, resenär, vila, låt alla omsorger fara.
Skåla för dina vänner och låt oss glada vara.
Är det här konstigt?
Tiden har stått still.
Otroligt hur lite stället har förändrats.
Varför ändra det som funkar?
Tror du att Thomas Sweet fortfarande säljer mina fireballs?
För jag åt upp allihop
- du gav mig på födelsedagen. - Jösses.
Tack för dem. De var jättegoda.
Väl bekomme. Förresten, har Nick hämtat sig från festen?
Efter mindre än två minuter bryter du din egen regel.
Jag gjorde väl det.
Ursäkta, kan vi få shots med Jägermeister?
- Två? - Nej, förresten.
- Ta hit flaskan. - Visst.
- Jag sa inte Jägermeister. - Det var underförstått.
Jisses.
- Varsågoda. - Okej. Tack.
Japp.
Gott?
- Ja. - Säkert?
Nej.
Det där…
- Oj. - Femsekundsregeln.
- Fem…
Du fick inte i några alls. Det funkar inte så.
- Öppna mer. - Påsen är liten.
Herregud.
Okej. Vi har dem.
Tack.
En påse godis.
En påse godis…
De ser så goda ut.
Mm. Ta en.
Ursäkta! Ma'am, du glömde visst betala för sylten.
Ursäkta?
Det var säkert bara ett misstag,
men ni gick ut med en syltburk ni inte hade betalat för.
Vi köpte bara fireballs. Vi…
Jag såg er ta den.
Alltså, jag vill inte ha några problem,
så om ni följer med tillbaka in så…
Hörru. Hon tog inte nån sylt från dig.
Alltså, jag vet inte vad som pågår här,
men ni kan väl visa handväskan?
Hon tog ingenting. Förstått?
Så antingen går du in igen,
eller tillbringar sex månader och önskar att du hade gjort det.
Vem är du?
- Vem är det? - Din son.
- Hej, vännen. - Hej.
Gretty och X helgillar mitt arr,
så de bjöd över folk för att lyssna.
Får jag hoppa över middagen?
Visst får du det, men se till att äta.
Ja, de ska visst beställa nåt som kallas "fat sandwich".
"Fat sandwich."
Okej, vännen. Det blir jättegott.
- Sms:a oss senare. - Jadå.
"Fat sandwich."
Huset är fortfarande avspärrat, så jag skaffar det nödvändiga.
Jaha, var ska du bo?
På Opus Hotel. Hur är det med barnen?
De har lekt sig trötta i trädgården.
Morfar ser till att de badar nu.
Tack, mamma. Jag saknar dem.
Oroa dig inte för dem, raring.
Ta hand om det du behöver.
Vill du prata med Michael?
Nej. Det känns som om jag ljuger för honom.
- Jag… Kan jag ringa imorgon? - Visst.
- Okej. - Hej då.
Älskar dig.
Hej. Söker du nåt särskilt?
Nej tack. Jag bara fyller på förrådet.
Vi har fått in några fina nya produkter.
Du lär älska ögonmasken med retinol.
Fantastisk mot smårynkor och svullnad.
Det är bra ändå, tack.
Okej.
Jag gillar verkligen dina fräknar. Ursäkta. De är så söta.
Om man tittar riktigt noga ser man
antydan till en åldersfläck.
Och mobilnacken, ingen fara, jag har också sån.
Ursäkta. Vad heter du?
Keely.
Keely, jag skaffar bara några dagars toalettartiklar,
så jag behöver inget mer.
- Är du på besök i stan? - Nej, jag bor här.
Så varför bara för några dagar?
Keely, eftersom du frågar,
min man blev nyligen mördad i foajén i vårt hus,
så den är nu en brottsplats,
och därför bor jag på hotell
och behöver nya produkter,
vilket är varför, som du observerade,
jag kan ha stort behov av ögonmask.
Vi var mitt i en väldigt fientlig skilsmässa,
så en del av mig…
…en oroande stor del, är lättad över att han är död.
Men jag menar, jag har svåra skuldkänslor eftersom…
…han är far till mina barn, för fan.
Vad gör det mig till för en person egentligen?
Och jag berättar gärna det här,
för vem fan är du, visst?
Grejen är att…
…jag äntligen började acceptera att jag är skild,
men så plötsligt är jag änka?
Hela min identitetskänsla är sabbad,
liksom Kübler-Ross-modellen.
Så förutom att ha blivit utkastad ur mitt hem
har jag en jävla massa
skuld och sorg och förvirring och ilska att bearbeta,
vilket jag förgäves försökte göra när du trippade bort hit.
Så om jag var du skulle jag sluta gapa av förvåning
och gå till kunden där borta vid Laura Mercier-sortimentet,
för hon ser faktiskt ut att behöva din hjälp.
- Ja. Jag ska väl… - Ja.
Eller hur?
Jättegott. Jättegott!
Jättegott.
Nej.
RÖSTBREVLÅDA ELENA BENITEZ
- Vem var det? - Verkliga livet.
Din flickvän?
- Damsällskap? - Av.
Under 18 års äktenskap stängde du aldrig av den.
Då varar det längre.
- Jaha, äktenskapet? - Batteriet.
Så här trevligt har vi inte haft på länge.
Det är för att du är berusad, min vän.
Det är jag.
Och just därför…
…har jag en bekännelse att göra.
Hallå!
- Jag skällde ut honom. - Jag vet. Du var jättebra.
Varför?
Har du aldrig velat stjäla nåt?
Ja. Jag vill höra mer.
Du är visst ny här.
Jag vet, för vi har bara sex verkliga fans.
Klubben låter oss sjunga här,
för deras ljudsystem pajade förra veckan.
Vad menar du? Ni är ju jättebra.
Ja.
Alla säger att sånt som gjorde att man fick stryk i high school
gör att man får sex på college.
Och får du sex?
Jag får åtminstone inte stryk längre.
- Bara… Såja, den är inne. - Nu är den upp och ner.
Vänta. Jag ska bara…
Och jag bryter mig in In i Jesus hus
Det här är kyrkan.
Det är Guds hus. Man måste visa respekt.
Stanna.
- Sätt dig här. - Vad är det vi gör?
Jag ska gå.
Jag måste uträtta ett ärende. Stanna här.
Vad gör du?
- Du kommer till helvetet. - Ja.
Tala om nåt jag inte vet.
- Kex till sylten. Okej? - Vi ses där.
- Du är galen. - Kanske det.
Nej?
Får jag berätta en sak?
Självklart.
Jag slutade inte på Bailey. Jag fick sparken.
Va?
- Varför? - Ja.
Jag blev för stursk och Jack tvingade ut mig.
Det fanns en tjej…
Nej. Det var inte därför.
Han såg chansen och tog den.
- Han är en skit. - Ja.
- Du har alltid hatat honom. - Du har rätt,
men pengarna gjorde sitt.
Hur illa är det?
Inget vidare.
Kommer vi att klara oss?
Det handlar inte om det.
Nej, jag har flera andra öppningar.
Det… Vi klarar oss.
- Jag är ledsen. - Var inte det.
- Jag löser det. - Nej, jag är ledsen för allt.
Ja, det borde du vara.
Hallå…
Det här är Kristi kropp.
Var försiktig.
Allvarligt. Jag är ledsen.
Det är jag också.
Jag prioriterade fel…
…långt innan du och Nick blev ihop.
Att du säger det lättar mina skuldkänslor.
- Jaså? - Ja.
I så fall…
…ger jag dig absolution.
Vad tusan?
- Jag glömde min mobil. - Vi bad…
Där är den. Tack.
- Tack, fader. - Tack så mycket. All välsignelse.
Jag borde gå.
Du. Bara…
Om vi inte skulle åka tillbaka?
Om vi tar och sätter ungarna i bilen
och börjar köra åt motsatt håll
och börjar om på nåt annat ställe?
Det låter bra.
Fly bort med mig, Mel.
Vi kan inte alltid fly.
Inte än.
Det blir inget sex, bara så du vet.
- Oskuld? - Pojkvän.
- Har du en pojkvän? - Spelar det nån roll?
Inte direkt.
Kom igen. Jag ska vara varlig.
- Jag kan sjunga för dig. - Låt bli.
Ja.
Är det okej om jag masturberar?
Såja. Oj då.
Det är… en färg.
Du hade kul igår kväll, va?
Hoppas du gjorde några bra val.
Det kommer nog inte att hålla med Jake.
Det är ju ett bra val.
- Pappa. - Tyst.
Jag njuter.
Varför hatar du honom så?
Det gör jag inte. Men han håller inte måttet.
- Det skulle du säga om alla. - Ja.
Men hör på, snart kommer du att träffa nån
som är lång och stilig och smart
och känslig och allt det där.
- Du lär hata honom ändå. - Ja.
- Det är mycket troligt.
Hör på mig.
Jag vet att du genomgår stora omställningar i livet just nu,
och det är skrämmande, men tro mig,
det bästa med att vara ung är
att det allra mesta du gör nu går att ändra på.
Ja.
Det kanske gäller även sen.
Det är bara mycket svårare när man blir äldre.
Har nån sagt att du är klokare än dina år?
Innan du svarar,
kom ihåg att du luktar spya än.
- Ja. - Kom nu.
MORGAN ALLT OKEJ?
FÖRLÅT! MINA FÖRÄLDRAR TOG MOBILEN, FICK DEN JUST
KUL ATT SES MÅNDAG
Varför gillar ni den här låten så mycket?
Den är hemsk.
- Va? - Jösses.
Efter en dag i en studio är han expert.
Jösses, nej. Stäng av.
- Mina öron blöder. - Höja? Det kan vi.
- Det går bra. - Nej.
- Här får ni höra. - Nej, pappa.
Nej.
Ja. Visst mår man bättre?
Ögonen på vägen.
Vi borde stanna och äta.
Vill ni äta middag? Svara ja.
- Jättehungrig. - Okej.
Så här är det.
Man kastas ut i världen
och samlar instinktivt hela livet.
Kärlek, sex, familj, vänner, hus, bilar, upplevelser.
Man slutar aldrig samla.
Det är först med åren
som man märker vad man mister under resans gång.
Och då börjar ångern växa som en tumör i magtrakten.
Men i sällsynta stunder av klarhet
kan man se sitt liv utlagt framför en.
Hur allt har rullat på. Alla rätta och felaktiga val.
Framgångarna och sorgerna.
Och i såna stunder
kan man inse vad som verkligen är viktigt.
Vad som gör en hel.
De saker utan vilka ens himmel
genast blir ett helvete som man själv skapat.
I de stunderna vet man innerst inne vad man måste göra,
vad man måste rädda… till varje pris.
Hej. Vart är du på väg?
Jag ska hämta ett paraply i Mels bil. Det blir regn.
Det känns lite overkligt att se dig och Mel ute med familjen.
- Så var det inte förr. - Nej. Så,
- blir ni ihop igen, tror du? - Bara middag, Barney.
Om du säger det så.
Den här dagen ensam med min familj, med Mel,
väckte mig och gav mig det jag inte ens visste att jag hade saknat.
Hopp.
Det var som om dimman lättat.
Jag såg vad jag hade mist, och jag skulle ta tillbaka det.
Ingen lätt sak, men jag skulle klara det.
Hallå!
Ring larmcentralen.
Hallå!
- Stanna här! - Kom!
Vi sticker!
Barney!
Herregud.
- Se på mig. - Öppna ögonen. Hör du mig?
- Var gör det ont? - Herregud.
Herregud.
Hjälp! Nån!
Ta hand om Barney. Ta hand om Barney.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson