Trys šūviai.
Vienas į galvą. Du – į liemenį.
Manot, tai apiplėšimas su bloga pabaiga?
Per anksti ką nors sakyti, bet per daug šūvių
apiplėšimui, be to, jie gana taiklūs.
Du į šoną ir vienas į galvą.
Panašu į egzekuciją.
Galima ne taip dramatiškai?
Polas Levitas.
Remiantis korespondencija, jis yra namų savininkas.
Bet jo nėra nė vienoje šeimyninėje nuotraukoje.
Skyrybos?
Panašiai.
Detektyve Lin, radau šūvio pėdsakų.
Šovė auka?
Dar nežinau, bet greičiausiai taip.
Bet ginklo nėra.
Ne. Prieš tau atvykstant, viską kruopščiai apžiūrėjome.
ĮKALČIAI
Užuodi?
- Ką? Išmatas ir mirtį? - Ne. Amoniaką.
Kažkas bandė panaikinti įkalčius.
Ruoškis, Hernandesai.
Regis, tai – žmogžudystė.
Negaliu patikėt, kad tai įvyko, kai buvome namuose.
Gal matėt ar girdėjot ką nors
vakar tarp šeštos valandos vakaro ir šiandien šešių ryto?
- Mes nebūnam šioje namo pusėje. - Priekinėje namo pusėje?
Kaip su apsaugos kameromis?
Vakar buvome namie.
Kai būname namie, nejungiame apsaugos sistemos.
Mūsų rajonas – pakankamai saugus.
Kada paskutinį kartą matėte poną Levitą?
Polas išsikraustė iš čia prieš kelis mėnesius.
Jie skiriasi.
Paskutinį kartą matėte poną Levitą, kai jis iš čia kraustėsi?
- Ne. Mes susitinkam. - Ne.
Jis žaidžia golfą klube ir dalyvauja visuose viešuose renginiuose.
Atsiprašau, jums reikia su juo pasikalbėti?
Ne. Jis atvežė smulkintas austrių kriaukles.
- Petankės aikštynui. - Žinoma.
Polas buvo jūsų draugas?
Galima sakyti.
Gal žinote, kas norėjo jam pakenkti,
o gal kas nors jam grasino?
Ne. Nieko nežinau.
Pala, juk sakei, kad jis susimušė pas Niką.
- Tai buvo niekis. - Kas yra Nikas?
Nikas Brandesas.
NBA žaidėjas.
Jis gyvena už kelių kvartalų nuo čia.
Nikas Brandesas susimušė su p. Levitu?
Tai būtų nesąžininga kova.
Ne. Nikas surengė vakarėlį.
Aišku. Tada su kuo p. Levitas susimušė tame vakarėlyje?
Yra tik vienas paaiškinimas.
- Sveiki. - Sveikas, Kupai.
Lažinuosi, kad tai Sem darbas.
Jie buvo pasiruošę perkąsti vienas kitam gerklę per tas skyrybas,
o dabar viskas atitenka jai.
Ji turi motyvą, galimybę…
Greisė sakė, kad Sem buvo išvažiavusi.
Žmonės, kurie investavo į Polo restoranus, yra susiję su mafija.
- Gal jis sunervino ne tą žmogų. - Gal tai paprasčiausias atsitiktinumas.
Puiku. Samdomas žudikas. Serijinis žudikas.
Šūdas. Reikia įsigyti ginklą.
Ką manai, Kupai?
Manau, kad kai tik Gordis įsigys ginklą,
nereikės ilgai laukti, kol jis persišaus sau kiaušus.
Šikt eik.
Ponia Levit, ačiū, kad taip greita grįžote iš Bostono.
Ką jūs. Išvažiavau iškart, kai man paskambinot.
Užjaučiu dėl netekties.
Nežinau, kaip pasakyti vaikams.
Gal Polas ir šiknius, bet, šiaip ar taip, jis yra jų tėvas.
Mes kalbėjome su jūsų tėvais,
jie patvirtino, kad jūs su vaikais vakar buvote pas juos,
šventėte gimtadienį.
Ačiū Dievui, kad išvažiavom.
Nenoriu nė pagalvot, kas galėjo būti, jei būtume likę namuose.
Kalbant apie tai, kodėl p. Levitas buvo jūsų namuose?
Juk jis juose nebegyvena, tiesa?
Jis įsigijo nedidelį namą Paund Ridže,
bet visų savo daiktų neišsivežė, suprantat?
Retkarčiais ateina ko nors pasiimti.
Jūsų tai netrikdė?
Šiek tiek trikdė.
Bet ką aš galėjau padaryti?
Kai pasakiau, kad pasikeisiu spynas,
jis pagrasino, kad nebemokės paskolos.
Stengiausi viską spręsti taikiai, vien dėl vaikų.
Su juo buvo nelengva.
Jūs žinote, kad esate vienintelė
vyro draudimo 20 mln. dolerių sumai naudos gavėja?
Tikėjausi gauti padorią sumą, pasirašius skyrybų susitarimą.
O dabar gausite viską.
Atsiprašau. Privalau jums užduoti šiuos klausimus.
- Tai buvo ne klausimas. - Ne, turbūt ne.
Taigi, jūsų vyras jus paliko dėl daug jaunesnės moters.
Jūs tikriausiai dėl to pykote.
Ne.
Jis maldavo, kad vėl gyventume kartu.
O jūs to nenorėjote?
Skyrybos buvo geriausias dalykas, kuris galėjo man nutikti.
Polas buvo sunkus žmogus.
Tai pirmas kartas gyvenime, kai neturiu rūpintis vyru.
Jūs su niekuo nesusitikinėjat?
Dabar visą dėmesį skiriu vaikams ir sau.
Kada paskutinį kartą kalbėjotės su savo vyru?
- Vakar. - Jūs dažnai kalbėdavotės?
Jis dažnai man skambindavo. Niekaip negalėjo nurimti.
Koks jis jums pasirodė?
Girtas, liūdnas, piktas. Kaip visada.
Ar, jūsų žiniomis, Polas turėjo priešų?
Kiek žinau, ne.
Ką galite pasakyt apie Endrių Kuperį?
Atsiprašau. Ką?
Na, mūsų žiniomis, Polas susimušė su p. Kuperiu
per vakarėlį prieš kelias savaites.
Atrodote nustebusi.
Kupas ir Mel – mūsų draugai, kaimynai.
Aš nieko negirdėjau apie tas muštynes.
Mel yra pono Kuperio žmona?
Buvusi žmona.
Papasakokite apie savo vyro verslą. Jo restoranus.
Ne, Polas neleido man kištis į jo verslo reikalus.
Aš nieko nežinau.
Gal pasidomėkite jo investuotojais?
Polas visad elgėsi paranoiškai jų atžvilgiu.
Kiek supratau, jie buvo ne visai sąžiningi.
Polas turėjo ginklą?
Taip. Juk sakiau, jis buvo paranoikas.
Gal žinote, kokį?
Ne. Nieko neišmanau apie ginklus.
Liepiau jam laikyti jį savo kabinete.
Jis ir man nupirko ginklą, bet nesu jo panaudojusi.
Jis yra namie, seife.
Galiu pasakyti seifo kodą.
Galite jį patikrinti. Iš jo niekada nebuvo šauta.
Jis toks nedidukas. Nežinau.
Jau galiu eiti?
Atleiskit, bet man rūpi vaikai.
Taip, žinoma.
DETEKTYVĖ LIN
- Tu ja netiki? - O tu?
Alibi pasitvirtino. Aš pats kalbėjausi su jos tėvais.
Tai dar nereiškia, kad ji nėra prikišusi nagų.
Patikrinsi jos ginklą seife?
- Gerai. - Senoji išeina, ateina naujoji.
- Ten jo draugė? - Taip.
Polas veltui laiko neleido. Reikia pripažinti.
- Tai paprasčiausias sandoris. - Kodėl taip manai?
Pažiūrėk į ją.
Esi labai ciniška. Tau kas nors sakė tai?
O tu tai romantikas, taip?
Man patinka įžvelgti žmonėse gėrį.
Ypač, kai jie atrodo taip, kaip ji.
- Nori, kad aš ją apklausčiau? - Svajoji apie tai, ar ne?
Verčiau patikrink ginklą, gerai?
Skambinau Sem dar kartą. Ji neatsiliepia.
Turbūt jos telefonas sprogsta nuo skambučių. Ji tau perskambins.
Man jos taip gaila. Ir berniukų.
Žinau. Polas kartais elgdavosi kaip šiknius,
bet jis nebuvo blogas žmogus.
- Tikrai? - Ne, ne tikrai.
Pasiruošusi rytojaus kelionei?
Nežinau, ar turėčiau dabar išvažiuoti.
Galvoju pasiūlyti, kad Torė su Kupu važiuotų be manęs.
Na, susipažinti su koledžu yra labai svarbus dalykas.
Torė geriau jaustųsi,
jei abu jos tėvai skirtų nors kiek dėmesio vien tik jai,
- turint galvoje, supranti… - Kad ji mūsų nekenčia?
Ji nejaučia tau neapykantos.
Nemanai, kad būtų keista vėl ten atsidurti su Kupu?
Apie ką tu?
Juk ten judu įsimylėjot.
Ne.
Tikiuosi, jis nepamiršo, kad išvažiuojam rytoj.
Pone Kuperi, detektyvė Lin. Vestmonto policija.
Kuo galiu padėti, detektyve?
Esu tikra, jau girdėjote,
kad vakar buvo nušautas jūsų draugas Polas Levitas.
Taip. Tai siaubinga. Mums visiems šokas.
Neprieštarausit, jei užeisiu minutėlei?
Ne, žinoma. Prašau.
Galiu pasiūlyti jums ko nors išgerti?
Ne.
- Gyvenate vienas? - Taip.
Na, ne visai. Šiuo metu – ne.
Su seserimi. Laikinai. Todėl čia tokia netvarka.
Taigi, dėl pono Levito.
Girdėjau, judu nelabai vienas kitą mėgote.
- Aš taip nesakyčiau. - Ne?
Girdėjau, susimušėt vakarėlyje.
Jūs apie tai.
Na, anokios ten muštynės.
Tiesiog Polas yra Polas.
Kadangi Polas dabar negyvas,
turiu paklaust jūsų, dėl ko susimušėt.
Na, jei atvirai, nė neprisimenu.
Buvome išgėrę, pasakiau jam kažką, kas jam nepatiko,
jis mane stumtelėjo.
Supraskit, mes abu buvom gerokai išgėrę, jei atvirai.
Yra priežasčių, kad galėtų būti kitaip?
- Kad nebuvom išgėrę? - Kad nesat atviras.
Jokių.
Jūs dažnai mušatės, pone Kuperi?
- Ne. - Nes tos žaizdos ant jūsų krumplių
atrodo per daug šviežios, kad būtų likusios nuo muštynių su Polu.
Na, kaip jau sakiau, tai nebuvo muštynės,
o ranką susižeidžiau per tenisą.
Per tenisą.
Tai nutinka dažniau, nei jūs galvojat.
Galiu paklausti, kur buvote vakar?
- Jūs rimtai? - Kad išbraukčiau iš įtariamųjų sąrašo.
Buvau Manhatano naktiniame klube „Queue“.
- Buvote ten su kuo nors? - Ne.
Buvote vienas?
Na, kai ateini vienas, turi daugiau šansų
išeiti su kuo nors.
- Išėjote su kuo nors? - Deja, ne.
- Jums tai neįprasta? - Tai nutinka vis dažniau.
- Kada grįžote namo? - Apie vidurnaktį.
Visą naktį buvau čia, leidau laiką su seserimi.
Jūs truputį per senas naktiniams klubams.
Nė velnio. Esu neseniai išsiskyręs,
čia neturiu daug šansų su kuo nors susipažinti.
Žinot, Samanta Levit irgi neseniai išsiskyrusi ir labai graži.
- Nežinot, ar ji su kuo nors susitikinėja? - Neturiu supratimo.
Ji labiau draugauja su mano buvusiąja.
Girdėjau, kad jos ir Polo skyrybos nebuvo labai gražios.
O būna gražių skyrybų?
Taip. Tiesiog pagalvojau, kad jums geriau žinoti.
Atleiskite, detektyve Lin, jūs mane kuo nors kaltinat?
Ne.
Žinoma, kad ne. Kodėl taip pagalvojot?
Na, jūs pernelyg džiaugsminga.
Taip, na, tokia jau aš.
Ačiū už sugaištą laiką, pone Kuperi.
Nėra už ką. Aš jus palydėsiu.
Žinai, kad yra vaistų
Pagaliau juos radai
Manai, kad viena taurė
Leis tau viską užmiršti
Ir nuo visko pasislėpti
Bet tai niekada nesiliaus
Niekada nesiliaus
Kol neateisi į protą
Pasiruošk norų sąrašą
Ir tik tada pasirašyk sutartį
Bet tai niekada…
Žinai, jei neklystu, paskutinį kartą tai gėriau su tavim.
- Ne visai suaugusiųjų gėrimas. - Ne.
- Jūs nuostabiai dainuojat. - Ačiū.
Ji teisi.
- Žmonės tiesiog kaifavo. - Ačiū.
Žinai, esu nustebus, kad tu čia.
Pamaniau, kad nebevaikštai po aludes.
Na, kai sukūrei šeimą.
Gal juokauji? Tai vienintelis laikas, kurį galiu skirti sau.
Tavo žmona nepyksta dėl to?
Abejoju, ar ji pastebi, kad manęs nėra.
Atleisk. Atsirišo liežuvis.
Taip, tik gadini nuotaiką.
- Atleisk. - Patylėk ir gerk.
Gerai.
Į sveikatą.
Tu nekalbus.
Tiesiog alkanas.
Kaip reikalai žuvies turguje?
Mane ten ima pripažinti, bet tai užtrunka.
Kartais duoda uždirbti. Kartais – ne.
Taip, bet…
Galima normaliai uždirbti.
Tie pinigai dvokia.
Skambini mamai?
Taip.
Po galais. Minutėlę.
- Tai šūdas. - Kas?
- Kas nors negerai? - Tai…
VETSMONTO GYVENVIETĖS NAMUOSE RASTAS NUŽUDYTAS VYRAS
Ne. Taip.
Turiu paskambinti.
Norėjau su tavim apie kai ką pasikalbėti.
Gerai. Nepyk. Aš tuoj.
DŽORDŽAS KLŪNIS
Visiškas košmaras.
ELENA BENITES
Kaltinimų man nepateikė, bet juk žinai, kad visada įtaria žmoną.
Na, jie domisi ir manim po tų muštynių su Polu.
Girdėjau apie jas. Kas ten nutiko?
Na, supranti, nieko ten ypatingo.
Gynei mano garbę? Kaip miela.
Kalbant apie tai,
farai manęs klausė, ar su niekuo nesusitikinėju.
- Tikiuosi, pasakei, kad ne. - Būtent taip ir pasakiau.
Mažiausiai norėčiau, kad Mel ir kiti imtų mane ignoruoti,
bet ačiū už rūpestį.
Taip, aš rūpinuosi.
Tik ne manimi.
Sem…
Sveika.
Bagažinę.
Džiaugiesi?
Ne taip stipriai, kaip jūs su mama.
- Tau patiks. - Tik nepadaryk man gėdos.
Nieko negaliu pažadėti.
Sveikas, tėti.
- Smagu, kad ir tu važiuoji. - Manęs niekas neklausė.
Čia tai nusiteikimas.
Tu nušalintas nuo pamokų. Dabar priklausai mums.
Patikėk, tu nenusivilsi, kad važiavai kartu.
Geros kelionės!
- Tu puikios nuotaikos. - Kaip visada.
Tikrai?
Taip!
- Dar neatvažiavom? Gerai. - Skelsiu tau antausį.
MORGAN KUR TU?
Mama, manai, Sem nužudė Polą?
Ką?
Nekalbėk nesąmonių.
Kodėl nesąmonė? Argi niekad nenorėjai užmušti tėčio?
- Norėjau. - Ačiū labai.
- Bet juk neužmušiau. - Aš čia.
Taip. Tik išsiskyrei su juo.
- O Dieve. Liaukis, Tore. - Gerai.
Gaila, kad Džeikas nevažiavo kartu.
Nesuprantu, kodėl čia būtinai turėjo būti šeimyninė kelionė.
- Todėl, kad tai koledžas, širdele… - Gerai.
…o vežti savo vaikus į koledžą yra didelis įvykis.
Negi norėtum švaistyt laiką kažkokiam bukam vaikinui,
kuris po kelių metų dings iš tavo gyvenimo?
Kodėl tu jo taip nemėgsti?
Instinktas.
Na, nenoriu tavęs nuliūdinti, bet Džeikas niekur nedings.
- Bet tu dingsi. - Ką tai turėtų reikšti?
- Galim pasikalbėti apie ką nors… - Tai reiškia, kad praėjus dviem savaitėm
po to, kai pradėsi mokytis koledže, tu jį pamirši, jei ne dar anksčiau.
Atsiprašau, bet ne visi iš mūsų palieka žmones, kuriuos myli, tėti.
Tu jo nemyli.
Tikrai? Ką tu išmanai apie meilę?
- Ne, viskas gerai. Tegul kalba. - Nieko čia gero.
- Ne, noriu išgirsti, ką… - Ne, rimtai, tėti.
- Ką tu išmanai apie meilę? - Žinau, ką reiškia ją turėti,
ir žinau, kaip plyšta širdis, kai jos netenki.
Gal tau nuskambės tai kvailai, bet kartais meilę geriau supranti
jos netekęs, o ne tada, kai ji šalia.
Žinau, ką reiškia matyti, kaip maža mergaitė,
kurios rankytę kasdien laikei rankoje, užaugo, varto akis
ir kalba su manim su tokia panieka, kad man net kvapą užgniaužia.
Tėti, aš…
Jėzau, širdele, atleisk man.
Nežinau…
Nežinau, kodėl taip pasakiau. Labai atsiprašau.
Tiesiog… Nepyk, širdele. Atleisk.
Žinau.
- Norit vandenuko? - Ten yra vanduo.
- Puiku. - Ne? Gerai.
Tikiuosi, nesupyksit. Man reikia pamėtyti.
Viskas gerai.
Haris man pranešė. Jūs atėjot pasikalbėt apie Polą.
Girdėjau, neseniai vyko rimtas vakarėlis.
Ne.
Gana kuklus vakarėlis.
Girdėjau, vienas iš svečių buvo išvežtas greitąja.
Taip. Blogai dėl to jaučiuosi.
Kartais pamirštu, su kuo žaidžiu.
Taip pat girdėjau apie pono Levito
ir Endriaus Kuperio muštynes.
Ne, anokios ten muštynės.
Du pusamžiai baltaodžiai nuleido garą.
Gal žinot, dėl ko jie susimušė?
Ne. Neturiu supratimo.
Bet Polas visad buvo karštakošis.
- O ponas Kuperis? - Kupas?
Ne. Ne, Kupas ne mušeika.
Antraip jau seniai būtų mane primušęs.
- Kodėl? - Kad susitikinėju su jo eks.
Ir jis atėjo į jūsų vakarėlį?
Taip. Aš irgi buvau nustebęs.
DŽORDŽAS KLŪNIS
Sveiki, Endrius Kuperis. Atsiųskite žinutę.
NUŽUDYTAS POLAS LEVITAS!
Laba diena. Sveiki atvykę į Prinstoną.
Kupai.
Palauksime dar kelių atsilikusiųjų
ir galėsim pradėti.
Jos man nori parodyti, kur treniruojasi komanda.
Bet, širdele, juk prasideda ekskursija.
- Žinau. - Negali palaukti, kol ji pasibaigs?
Na, taip. Bet jos pažadėjo man čia viską aprodyti.
Gerai. Na, paskambink, kai būsi laisva.
Gerai. Susitarėm. Ačiū.
Na, greitai ji mums nepaskambins.
Ne.
O Hanteriui kol kas nereikia ekskursijos po Prinstoną.
- Arba niekada neprireiks. - Nesijaudink.
Turiu jam kai ką suplanavęs.
Ką?
Čia įranga tokia pati, kaip bet kurioj profesionalioje studijoje.
„Logic Pro“, 72 kanalų analoginis miksavimo pultas,
žemadažniai garsiakalbiai „Gryphon“.
Skaitmeniniuose bankuose turime visus įmanomus
muzikos instrumentus.
„Ultraviolet Studios“ paprastai naudojasi mokiniai,
bet pagalvojau, kad šiandien tu galėtum čia padirbėti.
Tu rimtai?
Padedame dviem grupėms kurti parodomąsias versijas,
gali pažiūrėti, kaip tai daroma, jei nori.
O po to liks laiko ir pačiam pagroti.
- Kaip tau toks pasiūlymas? - Man tinka.
- Gerai. - Eime.
- Vėliau pavakarieniausim. - Iki.
Paprašiau paslaugos už paslaugą.
Kiek reikėtų paprašyti dar paslaugų, kad jis čia patektų?
Tereikia, kad jis įstotų į koledžą. Taškas.
Vėliau jis viską pats išsiaiškins ir susiras bendraminčių.
Kaip kažkada mes.
Taip.
Taigi, regis, turime dieną sau.
Tikrai?
Ką siūlai?
Paskui mane.
ELENA BENITES PRALEISTAS SKAMBUTIS
- Viskas gerai? - Taip. Kai kas nori pažaisti detektyvais.
Kokia pagrindinė teorija?
Paskolų rykliai.
Dieve, košmaras. Negaliu nė įsivaizduoti.
Gerai. Susitariam taip.
Nekalbam apie realų gyvenimą. Visai. Bent jau šiandien.
O jei kalbėsiu?
Tada turėsi išlenkti taurelę.
Sutarta.
- Prisiminiau, mums reikia dar vieno… - Ne, aš jau paprašiau.
Ačiū.
Ilsėkis, keliautojau, ilsėkis, ir mesk iš galvos nerimą.
Išgerk už savo draugus ir sukviesk juos čia.
Keista, ar ne?
Iškreiptas laikas.
Negaliu patikėt, kad čia beveik niekas nepasikeitė.
Na, jei niekas nelūžta…
Manai, Tomo saldumynų parduotuvėje yra tų aštrių cinamoninių saldainių?
Nes jau suvalgiau visus,
- kuriuos padovanojai gimtadieniui. - O Dieve.
Ačiū, beje. Man buvo labai malonu.
Nėra už ką. Beje, Nikas nebepyksta po vakarėlio?
Nepraėjo nė kelios minutės, o tu jau sulaužei savo nustatytą taisyklę.
Taip, tu teisi.
Atsiprašau, galima „Jägermeister“?
- Dvi taureles? - Žinot, ką?
- Atneškit visą butelį. - Gerai, tuoj.
- Nesakiau, kad gersim „Jägermeister“. - Ir nereikėjo. Viskas savaime aišku.
Varge.
- Prašau. - Geras. Ačiū.
Į sveikatą.
Skanu?
- Taip. - Tikrai?
Ne.
Tai…
- Ge… - Penkių sekundžių taisyklė.
- Penkių sekundžių…
Visi pro šalį. Taip nieko nebus.
- Atidaryk plačiau. - Labai mažas maišelis.
O Dieve.
Gerai. Jau pilnas.
Ačiū.
Maišelis saldainių.
Vienas maišelis saldainių…
Žmogau, viliojančiai atrodo.
Vaišinkis.
TOMO SALDUMYNAI
Atsiprašau! Ponia, regis, jūs nesumokėjot už uogienę.
Nesupratau?
Manau, tai paprasčiausia klaida,
bet jūs nesumokėjot už uogienę, kurią išsinešėt.
Mes tik nusipirkom saldainių. Mes…
Mačiau, kaip ją paėmėt.
Nenoriu jokių problemų,
todėl grįžkime kartu į vidų, ir viską…
Žmogau, ji neėmė jūsų uogienės.
Klausykit, nelabai suprantu, kas čia vyksta, po galais,
bet parodykit, ką turit rankinėje, gerai?
Ji nieko neėmė. Aišku?
Grįžkit į savo parduotuvę,
antraip pusmetį teks velniškai gailėtis, kad to nepadarėt.
Kas tu toks?
- Kas skambina? - Tavo sūnus.
- Sveikas, mažuti. - Labas.
Gretai ir Ksavjerui labai patiko mano aranžuotė,
tad jie pakvietė kelis draugus jos paklausyti.
Galit pavakarieniauti be manęs?
Žinoma, bet tau reikia pavalgyti, girdi?
Jie lyg užsakė kažkokius storus sumuštinius.
Storas sumuštinis.
Gerai, mažuti. Tau jis patiks.
- Tik parašyk žinutę. - Gerai.
Storas sumuštinis.
Farai vis dar neįleidžia manęs į namą, atėjau nusipirkti būtiniausių dalykų.
Aišku, kur apsistosi?
Pagyvensiu viešbutyje „Opus“. Kaip vaikai?
Pavargo žaisdami kieme.
Dabar tėtis juos maudo.
Ačiū, mama. Pasiilgau jų.
Jie niekur nedings, širdele.
Rūpinkis savo reikalais.
Nenori pasikalbėt su Maiklu?
Ne. Jis supras, kad jam meluoju.
- Paskambinsiu tau rytoj, gerai? - Gerai.
- Iki.
Viso. Myliu tave.
Sveiki. Galiu kuo nors padėti?
Ne, ačiū. Noriu pasipildyti atsargas.
Neseniai gavome kelias naujas gaminių linijas.
Jums tikrai patiktų paakių kompresai su retinoliu.
Lygina smulkias raukšles, mažina patinimą.
Nereikia, ačiū.
Gerai.
Man patinka jūsų strazdanos. Atleiskit. Jos tokios žavios.
Pažiūrėjus iš labai labai arti,
matosi kelios senatvinės dėmės.
O dėl kaklo raukšlių nesijaudinkit, ir aš jų turiu.
Atsiprašau. Kuo jūs vardu?
Aš – Kylė.
Kyle, man tereikia kelių priemonių kelioms dienoms,
tad ačiū už pasiūlymus.
- Jūs atvažiavot iš kitur? - Ne, aš čia gyvenu.
Tad kodėl tik kelioms dienoms?
Na, Kyle, jei jau klausiat,
prieš kelias dienas mūsų namo fojė buvo nužudytas mano vyras,
dabar ten yra nusikaltimo vieta,
todėl turiu gyventi viešbutyje,
todėl turiu nusipirkti kelias priemones,
todėl, kaip labai taikliai pastebėjot,
man gali labai prireikti paakių kompresų su retinoliu.
Mūsų skyrybos buvo labai sunkios,
tad dalis manęs…
didžioji dalis manęs jaučia palengvėjimą, kad jis negyvas.
Bet, suprantat, Kyle, dėl to jaučiu velnišką kaltę, nes…
jis juk yra mano vaikų tėvas, dėl Dievo meilės.
Ką apie mane galima pagalvoti?
Bet jums aš galiu sakyti viską,
nes kas jūs tokia, po galais?
Esmė ta…
kad jau beveik susitaikiau, jog esu išsiskyrusi moteris,
ir staiga tampu sumauta našle.
Mano tapatybės jausmas išgaravo
kartu su penkiomis gedėjimo stadijomis.
Negana to, kad esu išvaryta iš namų,
man dar tenka dorotis
su kaltės, sielvarto, sumišimo ir pykčio jausmais,
ką aš nesėkmingai bandžiau daryti, kai jūs čia išdidžiai priėjot.
Jūsų vietoje aš čia tuščiai nepostringaučiau
ir eičiau pas pirkėją, kuri stoviniuoja prie „Laura Mercier“ kosmetikos,
nes, atrodo, jai jūsų pagalba būtų tikrai neprošal.
- Taip. Turbūt… - Taip.
Ar ne?
Skanu. Žiauriai skanu!
Labai skanu.
Ne.
BALSO PAŠTAS ELENA BENITES
- Kas skambino? - Iš realaus gyvenimo.
Tavo mergina?
- Tavo ponia? - Išjungta.
Per 18 santuokos metų nemačiau, kad būtum išjungęs savo telefoną.
Na, kad ilgiau laikytų.
- Santuoka? - Baterija.
Tai buvo gražiausia diena su tavim per daugybę metų.
Todėl, kad tu, drauge mano, esi išgėrusi.
Esu.
Todėl…
Noriu prisipažinti.
- Aš nuvijau šalin tą vyruką. - Žinau. Tu buvai nuostabus.
Kodėl?
Niekada nenorėjai nieko pavogti?
Taip. Gerai. Norėčiau dar.
Tu naujokė.
Žinau tai, nes mes turim tik šešis tikrus gerbėjus.
Klubas leidžia mums čia dainuoti tik todėl,
kad praėjusią savaitę sugedo jų garso sistema.
Kodėl taip sakai? Jūs puikiai dainuojat.
Nebūk tokia entuziastinga.
Visi sako, kad jeigu vidurinėje tau žiauriai nesisekė,
būtinai pasiseks koledže.
Ir tau sekasi?
Bent jau negaliu sakyt, kad nesiseka.
- Tik… Štai taip. Tiko. - Kiši atvirkščiai.
Dabar žiūrėk. Tereikia tik…
Nulaužiau spyną Į Dievo namus
Čia bažnyčia.
Maldos namai. Elkis pagarbiai.
Palauk.
- Sėsis. Sėskis čia, gerai? Tiesiog… - Ką mes darom?
Aš tuoj.
Turiu atlikt vieną reikalą. Tu pabūk čia.
Ką tu darai?
- Tu keliausi į pragarą. - Taip.
Lyg pats nežinočiau.
- Krekeriai tavo uogienei. Taip? - Ten ir pasimatysim.
- Tau pasimaišė protas. - Galbūt.
Ne?
Galiu tau kai ką pasakyti?
Žinoma.
Aš neišėjau iš Beilio firmos. Mane išmetė.
Ką?
- Kodėl? - Taip.
Mes apsižodžiavom, ir Džekas privertė mane išeiti.
Dar ta mergina…
Ne. Ne dėl jos. Tai…
Supranti, jis pamatė galimybę ir nusprendė jos nepaleisti.
- Tai niekšas. - Taip.
- Tu visad jo nekentei. - Tu teisi,
bet pinigai buvo neblogi.
Situacija labai bloga?
Ne itin gera.
Mums gresia problemos?
Dėl to nereikėtų nerimauti.
Ne, aš svarstau kelias galimybes.
Tai… Viskas bus gerai.
- Apgailestauju, Kupai. - Neverta.
- Kaip nors susitvarkysiu. - Atsiprašau dėl visko.
Na, teisingai darai.
Žinai, ką…
Čia yra Kristaus kūnas.
Būk atsargi.
Aš tikrai atsiprašau.
Ir aš.
Kad neskyriau tau dėmesio…
gerokai prieš tai, kol pradėjai susitikinėti su Niku.
Kai taip pasakei, jaučiuosi mažiau kalta.
- Tikrai? - Taip.
Tokiu atveju…
Duodu tau išrišimą.
Kas čia vyksta?
- Palikau savo telefoną… - Aš… Meldžiam…
Radau. Jis čia. Ačiū.
- Ačiū, tėve. - Labai ačiū. Būkit palaimintas.
Aš jau eisiu.
Tiesiog…
Kas, jei negrįžtume?
Jei įsisodintume į mašiną vaikus,
imtume važiuoti priešinga kryptim
ir pradėtume viską iš naujo naujoje vietoje?
Skamba viliojančiai.
Pabėk su manim, Mel.
Amžinau juk nesislapstysim.
Dar pabūk.
Tik negalvok, kad tau pasisekė.
- Tu dar mergaitė? - Turiu vaikiną.
- Turi vaikiną? - O tai ką nors keičia?
Nė kiek.
Eikš. Pabūsiu džentelmenu.
- Nori, aš tau padainuosiu? - Ačiū, ne.
Gerai.
Tu nieko prieš, jei pasimasturbuosiu?
Štai taip. Varge.
Kaip… spalvinga.
Vakar gerai pasilinksminai?
Tikiuosi, elgeisi protingai.
Manau, su Džeiku ilgai nedraugausiu.
Protingas elgesys.
- Tėti. - Patylėk.
Leisk pasidžiaugti akimirka.
Kodėl tu jo taip nekenti?
Aš nejaučiu jam neapykantos. Tiesiog jaučiu, kad jis tau netinka.
- Tą patį sakytum apie visus. - Taip, sakyčiau.
Klausyk, kada nors tu tikrai sutiksi vaikiną –
aukštą, gražų, protingą,
jautrų ir visokį kitokį.
- Visokį… Tau jis vis vien nepatiks. - Taip.
- Greičiausiai taip ir bus.
Paklausyk.
Žinau, dabar tau atrodo, kad gyvenimas nuolat prasideda iš naujo,
ir tai atrodo bauginančiai, bet patikėk manim,
jaunystė yra gera tuo,
kad negali padaryt nieko tokio, ko negalėtum pakeisti.
Taip.
Gal tiesą sakai.
Vyresniame amžiuje tenka įdėti daugiau pastangų.
Kas nors tau sakė, kad esi ne pagal metus protinga?
Kol dar neatsakei,
noriu priminti, kad vis dar dvoki vėmalais.
- Taip. - Eime.
Po galais Norėčiau būt tavo mylimąja
MORGAN KAIP SEKAS?
NEPYK! TĖVAI BUVO ATĖMĘ TELEFONĄ, KĄ TIK JĮ GRĄŽINO
PASIMATYSIM PIRMADIENĮ
Kuo jums taip patinka ta daina?
Ji siaubinga.
- Ką? - O Dieve.
Praleido vieną dieną įrašų studijoje ir jau tapo kritiku.
Ne. Dieve. Išjunkit.
- Mano ausys kraujuoja. Jis teisus. - Pagarsinti? Galiu pagarsinti.
- Gerai. Taip. - Ne.
- Štai. Pagarsinau. - Ne, tėti.
Ne.
Taip. Dabar daug geriau, ar ne?
Žiūrėk į kelią.
Galėtume sustoti pavakarieniauti.
Norit valgyti? Sakykit, kad norit.
- Mirštu iš bado. - Gerai.
O būna taip.
Esi atsiųstas į šį pasaulį
ir visą gyvenimą instinktyviai renkiesi.
Meilę, seksą, šeimą, draugus, namus, mašinas, patirtis.
Niekada nesiliauji rinktis.
Ir tik tapęs vyresniu
imi pastebėti tai, ką pakeliui esi išbarstęs.
Ir tada ima kauptis gailestis, kuris auga kaip navikas pilve.
Bet pasitaiko tokių tiesos akimirkų,
kai pamatai savo gyvenimą kaip ant delno.
Pakilimus ir nuosmukius. Teisingus ir klaidingus pasirinkimus.
Pergales ir pralaimėjimus.
Būtent tokiomis akimirkomis
pastebi dalykus, kurie iš tikrųjų svarbūs.
Dalykus, kurie reiškia gyvenimo pilnatvę.
Dalykus, be kurių tavo rojus
staiga virsta tavo paties rankomis iškastu pragaru.
Tokiomis akimirkomis labai gerai supranti, ką privalai daryti,
ką turi išsaugoti… bet kokia kaina.
Kur susiruošei?
Paimsiu skėtį iš Mel mašinos. Pila kaip iš kibiro.
Keista matyti jus su Mel ir vaikais, taip draugiškai nusiteikusius.
- Anksčiau to nebūdavo. - Ne, nebūdavo.
- Kas nors pasikeitė? - Tai tik vakarienė, Barni.
Kaip pasakysi.
Laikas, kurį praleidau su šeima, su Mel,
mane supurtė ir padovanojo tai, ko nė negalvojau, kad kada nors pasigesiu.
Viltį.
Atrodė, lyg išsisklaidė rūkas.
Aš supratau, ko netekau, ir buvau pasiryžęs tai susigrąžinti.
Žinojau, kad lengva nebus, bet taip pat žinojau, kad tai įmanoma.
Kvieskit pagalbą.
- Likit čia! - Bėgam!
Dingstam iš čia!
Barni!
O Dieve.
- Žiūrėk į mane. - Atsimerk. Girdi mane?
- Kur skauda? - O Dieve.
Prašau. O Dieve.
Kas nors! Padėkit!
Pasirūpink Barniu.
Išvertė Laima Banionienė