Сбогувайте се със старомодната си тоалетна
и приемете лукса в дома си.
Представяме ви "Луксос МТ".
Най-модерната в света луксозна придобивка за дома.
Ще преобърне представите ви за ходенето до тоалетна.
- Нали, Синди? - Да.
Затопля се, чисти се и се ароматизира.
Стандартният модел е с изплакване тип "Тройно торнадо"
и е съвместим с всеки "умен" дом.
Ще научим повече от посланика на марката "Луксос" -
звездата на НБА Ник Брандес.
НИК БРАНДЕС ПОСЛАНИК НА "ЛУКСОС"
Страхотна публика.
- Обичам те, Ник! - И аз те обичам.
- Благодаря, Синди. Джим! - Заповядай.
Благодаря за поканата.
Шампион на НБА си, богат си, красив си,
всички те обичат.
Това въпрос ли е? Дотук нямам възражения.
Имаш куп успешни бизнес начинания. Защо избра тоалетни?
- Вместо маратонки и текила ли? - Да.
Търсех нещо ново.
Казах си: "Защо да вървя по утъпканите пътеки?".
- Като стана дума за купон... - От там ли се чува?
Музиката се чува от вградените блутут колонки.
Много е добра!
"Луксос МТ" ще промени играта.
Да седиш на такава тоалетна, е като да си на почивка всеки ден.
Ник Брандес!
Здрасти.
Защо си тук?
Обичам тоалетните чинии.
- Сега работя. - Знам, изслушай ме.
Партито ми дойде в повече и се държах гадно.
Няма спор.
Съжалявам.
Повече няма да видиш купон от мен.
Радвам се, че се грижиш за мен,
дори ако понякога не знам как да реагирам.
- Признавам си, че ме предупреди. - Така е.
Знам, че това между нас не биваше да се случва.
Или поне не по такъв начин.
- Сигурно съжаляваш. - Ник...
Не, усещам, че е така.
Повярвай ми, иска ми се да беше станало другояче.
Но въпреки всичко това между нас е в реда на нещата.
Моите чувства са истински.
Не искам да се престараваш толкова.
Когато не си бил първи избор в драфта на НБА,
гледаш да наваксаш с кариерата и в живота.
С мен не е нужно да го правиш.
Имаш ли гримьорна?
Да, много хубава даже.
Покажи ми я.
Какво е това?
Сякаш някой е бърсал четките си, но всъщност е картина на Лихтенщайн.
Знам кой е той, глупчо. Защо ми показваш снимка на негова картина?
- Искам да я задигна. - Не пласирам изкуство, нито пък ти.
От бижута и часовници не печеля много. С този удар ще взема повече за същия риск.
- Удар? Взе да се филмираш. - Сигурно знаеш кой може да я продаде.
- Роко, какво съм казала за картините? - Никакви картини!
Пласьорите на изкуство са друга бира. Безпощадни са.
На търг тази картина последно е продадена за над един милион долара.
Преди седем години. Вече бях в къщата, където я видях.
- Плясвам фалшификат и няма да се усетят. - Защо реши, че е оригинал?
Собственикът й сигурно я е купил лично от Лари Гагосян.
Самовлюбен комплексар е, материалното му вдига самочувствието.
Не го интересува дали е красива, а дали е оригинал.
Такива са ми ясни.
Хайде, ще ти дам още 10%. Само ме запознай с продавач.
Ще се наложи да се потрудя, ще ти коства още 20%.
Ако стъпиш накриво, не те познавам.
Отсега да знаеш, че трябва да направиш каквото ти кажа.
Хоп-троп и без импровизации.
- Добре, разбрах. - Кажи го.
- Хоп-троп. - Отворко.
Без импровизации.
Напусни магазина ми. Ще ти звънна, като уредя въпроса.
Роко.
- Ударихме шистов слой. - И сега?
Ще разбиват още няколко седмици, за да го извадят.
Не може ли да го заобиколят?
Да, ако си съгласен да преместиш къщата трийсет метра натам.
Шегувам се. Но трябва да извадим скалата, не можем да я пробием.
- Фил, къде искаш товарача? - Ей сега идвам.
Колко ще ми струва това?
Докато не започнем, не мога да дам точна цифра.
Да видим първо докъде е скалата. Може да трябват тежки машини, взривове.
- Ще взривяваш двора ми? - Не аз, а специални екипи.
Приблизително, Фил. Много ли ще ме цакаш?
Има-няма двеста бона.
Предлагам да спрем за малко, да се консултираме с архитект.
- Така е разумно. - Не.
Вие решавате, но ако спрем работа, местя бригадата при друг клиент.
Няма нужда, Фил. Прати ни офертата и ще я обсъдим.
Обезателно.
- Здрасти, не те видях. - Изненада.
Тази песен ми е любима.
- Какво имаш сега? - Химия.
Зарежи химията, идваш с мен.
Чукай ме, по-силно! Толкова ти е голям!
Мамка му! По-силно!
Свършвам!
- Хенри има рожден ден в събота. - На шест ли става?
- На пет. - Забавна възраст. Ще има ли парти?
Ще го водя в Бостън при нашите.
- Браво, кога ще се върнете? - Не знам.
Имам нужда да се махна за малко.
Като се върнете, може да се разходим до града.
Да отседнем в хотел и да се разтоварим от всичко.
Не е нужно да го правим.
Знам, че не е нужно нищо да правим.
Така е, а и мисля, че май не бива.
Защо?
Според мен се изчерпахме. Да спрем, преди да сме се скарали.
Много те харесвам, Куп.
Може би прекалено.
Не ми харесва каква ставам с теб.
Сам, знам, че бях зает с други неща последните дни.
Не искаш сериозна връзка, поне не с мен.
Няма вечно да съм забивката на някой блуден ерген.
Не мисля така за теб.
Имаш шанс да се измъкнеш без угризения. Приеми го.
Явно нямам голям избор.
Грешиш.
Сам...
Здрасти. Следобедни плътски наслади със Сам?
Да, боя се, че май изпяхме лебедовата си песен.
Колко жалко!
- Нали? - Не страдам.
Супер. Няма да ми липсва озвучаването.
- Господи! Точно там, мамка му! - Стига, да говорим за нещо друго.
За какво ти се говори?
- Как е работата? - Добре.
Даже много добре, предложиха ми да свиря редовно.
Четири вечери седмично в най-посещаваното време, плакат отвън.
- Както си трябва. - Браво, гордея се с теб. Честито.
- Благодаря. - Поне един от нас има работа.
За човек без работа ми се виждаш доста зает.
Имам чувството, че всеки ден съм сам-сама тук.
Не и днес, тв класиките ме зоват.
Добре, супер.
Може ли да гледаме нещо по-съвременно?
Не.
Горе главата! Минала е само година.
Още тъгуваш. Представяш си, че пак се събират и всичко си е постарому.
Спреш ли да си го въобразяваш, ще видиш, че разводът има плюсове.
Например?
С един родител по-лесно се измъкваш сух от водата.
За да постигнеш своето, ги настройвай един срещу друг.
Правех го още докато бяха женени.
- Ти се оказа много готин, Хънтър Купър. - Надявам се.
Кой е вътре?
- Ужас. - Веднага отключете!
Бягането от час и нахлуването са наказуеми.
Нахлуване? Прозвуча така, сякаш е бил маскиран и въоръжен.
Бил е с приятели в гримьорната.
Боя се, че не е само това.
Хънтър е разпространявал дрога.
- Моля? - Какво?
Смъркали са адерала му в гримьорната.
Не толерираме разпространението на дрога в училище.
Не мога да си затворя очите. Хънтър ще бъде изключен.
- Задръжте, моля. - Момент.
Синът ни не разпространява дрога. Страда от дефицит на вниманието.
Тийнейджърите правят глупости, в такава възраст са.
Досега не ви е създавал грижи, дайте му втори шанс.
Господин Купър, не за пръв път тази година обсъждаме Хънтър.
- Отсъства, идва без домашно. - Какво?
- Имало е срещи без мен? - Бяха в календара ти.
- Можеше да ме уведомяваш какво става. - Не сега, моля те.
Разбирам в какво положение ви е поставил синът ни.
Всеки ден разговарям с проблемни деца в кабинета си.
Винаги търся смекчаващите обстоятелства.
Възможно е по-големите деца да са го принудили да даде хапчетата си.
Искал е да се впише, да ги впечатли, не е продавал дрога.
Но ще го накажем, лично ще гарантираме това да не се повтори.
С вързани ръце съм.
Чуй, Лейла, видях в коридора долу докъде са даренията.
Тази година не събра достатъчно за новия физкултурен салон.
Колко ти трябват?
- Госпожо Купър. - Хънтър е добро дете, всички го знаем.
А училището има нужди. Хайде, така всички печелим.
Каква е цената да си затвориш очите?
240 000 долара, Мел? Боже мили!
Искаше да изрита сина ни от едно от най-добрите училища в Ню Йорк.
Това би осуетило влизането му в добър колеж.
Не видях да търсиш изход от ситуацията.
Можеше да й се помолим, да я вразумим. С нея се знаем отдавна.
- Нарече го наркодилър. - А ти й предложи четвърт милион долара.
- Мислех, че ще каже 20-30 бона. - Оттам трябваше да тръгнеш.
Нали си голяма работа, в хедж фонд си. Защо ти не се пазари?
Трябваше ни някакъв коз, но вместо това ти си отвори устата.
Каква била цената да си затвори очите? Боже мой!
Наприказва ли се?
Днес ми стига едно дете.
Ти!
Отстранен си от занятия и си наказан от нас.
- Завинаги. - Мамо...
Най-разумно сега е да замълчиш.
- Бауи, а? Не знаех, че го слушаш. - Не е лош.
Слез на земята, Куп. Точно сега не се прави на готин баща.
Късмет, момчето ми.
Момичета, поклонете се на баба. Мамо!
- Добре ли пътувахте? - Да.
- Добре дошла. - Барни.
Още ли не е проговорил корейски?
Учи го.
Но не бърза.
Господин Парк, добре дошли.
- Как са родителите ти, Барни? - Все така, сър.
- Още ли пиеш скоч? - От време на време.
Този е за специални поводи.
Четиридесетгодишно уиски.
Благодаря, сър.
- Татко! - Всичко наред ли е?
- Да. Момичета, трябва да се поклоните. - Толкова сте пораснали.
Покажете на баба и дядо страничната врата.
Съжалявам за безпорядъка. Не очаквах ремонтът да се проточи.
Какво мислиш?
Не знам.
Такива неща целят да те провокират. Не намирам смисъл в тях.
След пет години никой няма да ги погледне.
Но не съм специалист.
Всичко е прието. В това е красотата на изкуството.
Кой ти каза това?
Като бях малка, леля беше гид в музей в Санто Доминго.
Прекарвах летата си с нея, гледах я как води групите.
- Сигурна ли си, че го искаш? - Кое?
- Всичко това. - Много бързо искаш да ме разкараш.
- Нищо подобно. - Какво има?
Искам само да кажа, че ако ни хванат,
аз мога да се измъкна, ще наема адвокат.
А ако хванат и теб?
- Не искам да ме защитаваш. - Добре, защото няма да се справя.
Но не рискуваш ли всичко?
Какво точно рискувам?
Според теб какво имам да губя?
Добре, партньоре.
А тази?
Трудна е за тълкуване, нали?
Като малък художникът е служил в църква в Дюселдорф.
Вероятно са го насилвали. Определено е бил гадняр.
Аз съм Кристиан Томасон, държа галерията.
- За добро или лошо. - Приятно ми е.
- Имаме обща приятелка. - Много си прав.
- Виждам, че ми е дала точно описание. - Така ли?
- Коя е приятелката ти? - Съдружници сме.
- Приятно ми е. - За мен е удоволствие.
Съдружничка значи? Идеално.
Видях, че загледахте тази творба.
Провокира мисълта.
Като повечето цапаници тук.
Но стават ли за нещо?
- Въпрос с повишена трудност. - Елате, ще бъбрим за изкуство.
Трудно се сдобих с тази творба, особено в такива кратки срокове.
Някой вече я е имал?
Една лесбийка в Бушуик ми изнамира всичките поп абстракции.
- Впечатляващо. - Тя ли ни гледа?
Това е перфектна репродукция.
Почти не се намира акрилът на "Магна", използван от Лихтенщайн.
Съвременната акрилна боя е водоразтворима,
а тази на "Магна" се е разтваряла с терпентин.
Боите на "Голдън Артистс" се доближават до гланцовия й финиш,
но сходството не е пълно.
Ще издържи проверката на око, но не и химически анализ.
- Няма да бъде анализирана. - Откъде си сигурен?
- Знам си работата, както ти твоята. - Никога не си се занимавал с това.
- Бързо се уча. - Ти си лаик, такива ме плашат.
- Но ето че си тук. - Да, тук съм.
Лу ти гласува доверие, а аз й вярвам, но не съм убеден, че ще се справиш.
Щом си се обадил на лесбийката си,
явно смяташ, че ще се справя.
Какво правим, след като разменим тази с оригинала?
След като се уверя, че е оригинал, имам двама заинтересовани купувачи.
Единият се занимава с крипто, но иска да мине на материални активи,
а другият е бившият му работодател.
Забавна интрига.
- Наддаването ще е ожесточено. - Звучи обнадеждаващо.
Какво пък толкова!
- Реших, че ми харесвате. - Благодаря.
Сега ме извинете,
клиенти чакат да им доставя едни психеделични творби.
Приятно!
Пристигнаха плочките за басейна.
Красиви са, ръчна изработка от Португалия.
Барни ги избра.
Много хубаво ще стане, мила.
Но се тревожим за внучките.
Целият този шум, прахолякът. Непознати мъже влизат и излизат.
Само още няколко месеца.
С майка ти го обсъдихме.
Ще отседнете при нас в апартамента, докато приключи всичко.
Благодаря ви за предложението,
но на момичетата няма да им понесе.
А понася ли им в тази кочина?
Да беше наел къща.
Искаме само да сте добре ти и внучките.
Тук ни е много добре.
Това ли наричаш "много добре"? Да вечеряме в зимната градина?
Я да донеса уиски.
Майко, трябва ли ти нещо?
Грейс ми каза, че изпитваш финансови затруднения.
- Искам да помогна. - Няма нужда.
Ще ми е по-спокойно, ако тя не се тревожи.
Не знам какво ти е казала, но няма за какво да се тревожиш.
Просто искам да я насърча да харчи по-отговорно.
Рисковете на брака с финансов съветник.
Дъщеря ми не ти е клиент, а съпруга.
Не се безпокой, между нас ще си остане.
Имам лична сметка точно за такива спешни случаи.
Много си щедра, госпожо Парк, но случаят не е спешен.
Много по-добре ще си, ако работиш за господин Парк.
Да.
Жалко че не говориш корейски.
Съжалението е гадна работа.
Хънтър, да поговорим за случката в училище.
- Защо? - Едва не те изключиха.
- Това не те ли гложди? - Не. Къде е лютият снакс?
А нещо по-здравословно? Мога да ти направя смути.
- Не, мерси. - Искам да разбера какво е станало.
Избягах от час, не е толкова сложно.
- А да си продавал хапчетата си? - Не! Какво?
Разбирам, че си искал да впечатлиш съучениците си.
- Но адералът не е шега работа. - Боже, няма ли да спреш?
Я стой, къде отиваш? Не сме приключили разговора!
Здрасти, нося ти подаръче.
Как е да си звезда в даскалото?
- Десетокласничките пишат ли ти съобщения? - Скъсват се.
- Ти ли направи това? - Да.
Леле, Хънтър, май все пак имаш душа.
Не се бъзикай.
АНДРЮ КУПЪР ВАЛИДНА КАРТА
Али? Здрасти! Не знаех, че си станала член.
С картата на Анди съм.
Той не я ползва, грехота е да не я изразходя.
- Не може да ползваш чужда карта. - То и за чуждите жени важи.
Ето какво предлагам. Първо направи пробна тренировка.
Ако решиш да членуваш, има промоция за приятели и роднини.
Благодаря, Ник. Не съм ти нито едно от двете.
За всеки разумен човек бягството от полицията и зло куче
трябва да послужи като знак свише да си намери ново поприще.
Но за мен това не беше вариант.
- Знаете ли как се сглобява? - Не.
Канавата.
Частите на рамката се пъхат ето така.
Тези са за ъглите.
Вратата е отворена.
В американския попарт Рой Лихтенщайн и Джеф Кунс
са предпочитани от купувачите, които нехаят за изкуството,
но го смятат за гъзария,
затова ги наричат "колекционери само по име".
Тази творба, "Квадрат", от 1983 г. вероятно е купена като инвестиция,
а не заради художествената стойност, което е жалко.
Винаги съм харесвал Лихтенщайн, особено комиксите му.
Вече се задъхвах от разходи и чрез скъпи придобивки като тази картина
щях да имам повече пари с по-малко кражби, но и рискът беше по-голям.
Или май започваше да ми харесва.
Готово.
Не, за мен, пъзльо.
- Не съм пъзльо! - Деца, успокойте се, почти стигнахме.
Зън-зън!
Боже.
- Здрасти. - Дъще!
Здрасти! Чувам, че утре някой има рожден ден.
- Той става на пет! - Наистина ли? Да видим има ли торта.
Вижте масата. Има и подаръци.
- Всичко наред ли е? - Да, просто пътуването беше дълго.
Идвай тогава.
Мила.
Радвам се, че си дойде.
Точно така! Стягайте седалищните мускули.
Искам да видя, точно така.
Браво на всички.
Разтегнете. До другата седмица.
- Али? - Здрасти, Брус.
- Какво правиш тук? - Като всички останали.
Превръщам задника си в смъртоносно оръжие.
- Не те следя, ако това си мислиш. - Не, разбира се.
Живея у Анди.
Той имаше придружителски пропуски. Дано не е странно.
Изглеждаш добре, здрава.
Имаш предвид, че не съм...
Местенето ми се отразява добре, прекарвам повече време с Анди.
Отново свиря в барове.
- Така ли? - Да, в бирария "Тап".
Пълно е с пияни местни типове, които бъбрят, докато пея.
Тежи.
Значи свириш сериозно, не само на ливадата ми.
Не можа да се стърпиш.
- Честно казано, липсва ми. - Сигурна съм.
На жена ти също, бас държа. Може и да се върна да ви попея.
Имам работа с децата. Радвам се, че те видях.
- Може да мина през "Тап" някой път. - Добре.
Ще се видим на тренировката за задници. Откъде ми хрумна това?
- Ти да видиш! Подцених те, приятелю. - Често ми се случва.
Този лаик имал топки! Браво, харесваш ми!
Какво ще правим сега?
Дайте ми минутка.
- Какво? - Изглеждаш много добре.
Защото после ще ме заведеш на вечеря.
Така.
На моите хора ще им трябват няколко часа за анализа.
А през това време,
виждам, че си се изтупала,
ще ви водя да празнуваме!
Заповядайте!
- Благодаря. - Моля!
Направо на масата.
По-късно.
Баровците от Бръшляновата лига обичат кока.
Да.
А ти, красавице, искаш ли?
Добре.
Какво? Имаме повод, нали?
Какво пък толкова!
Хайде, смръкни!
- Боже! - Яко ли е?
- Да. - Ще танцувам.
Пардон.
- Страхотно място. - Нали?
Обичам да разпускам тук.
Жестоко парче!
Ти и момичето...
Не, само работим заедно.
Екстра, така май е най-добре.
Хубавец си, но май си стар за младите мадами.
Щом казваш.
- Искаш ли да удариш още едно? - Не, добре съм си.
Винаги може по-добре.
Да.
Голям кеф!
Аз отивам да танцувам.
Куп!
- Май искаше да се махнеш от там. - Личи ли ми?
- Познавам те по-добре, отколкото мислиш. - Да, може би.
- Танцувай с мен. - Пълно дърво съм.
Доскоро и за крадец не ставаше.
Може да си кръшен танцьор, но да не знаеш.
Бива си те.
Ето че можеш.
Заради прахчето мислиш така.
Не увесвай нос.
- Няма такова нещо. - Винаги си тъжен.
Виждам го, погледът те издава.
Ще ида за още едно питие. Ти искаш ли?
- Ще си сърбам шампанското. - Ей сега се връщам.
- Елена! - Здрасти.
Разтревожих се, че ме забрави.
Глупости, нали заради теб сме тук.
Така е.
Но си мислех, че с теб сме тук за друго.
- Така ли? И какво е то? - Ще ти покажа.
Не, благодаря.
Полека, чиче.
"Полека" ще викаш на келешите, маце. Аз си падам по грубото.
- Всичко наред ли е? - Да, само си гукаме.
- Добре ли си? - Да.
- Сигурна ли си? - Отговори ти се, старче.
- Предлагам да се върнем горе. - Ама че работа!
Мамка му.
- Заболя ме! - Твоята кожа!
- Спокойно. - Майната ти, старче.
Успокой се.
Идвай!
- Стига си шавал! - Ще ме удавиш.
- Не търкай, по-зле ще стане. - Боли!
По-добре ли е?
- Май да, не знам. - Защо го направи?
Едно "благодаря"?
- Нищо нямаше да ми направи. - Не изглеждаше така.
Знаеш ли колко пъти някой ми се е слагал на такова място?
Естествено, че не знаеш, мъж си.
- Исках да ти помогна. - Другия път изчакай първо да ни се плати.
Затова ли си бясна? Чудо голямо, ще откраднем нещо друго.
Парите ми трябваха!
Ти си просто един богаташ, загубил парите си,
но представа си нямаш на мен какво ми е.
Не си гладувал, децата ти няма да останат гладни.
Искаш си парите, защото си свикнал да имаш.
Не знаеш какво е мизерия. Оплакваш се за глупости.
Повечето хора биха дали всичко да са на твое място.
- Ще ти се реванширам. - Посмей да ме преметнеш!
Тук ли ще ме зарежеш?
- Да. - Е, прощавам ти.
- За сълзотворния газ. - Майната ти! И беше само лютив спрей.
ДО САМАНТА: БУДНА ЛИ СИ?
В БОСТЪН СЪМ С ДЕЦАТА.
Сам я нямаше и имах избор.
Да се наливам със скоч и да заспя на някой филм.
Или да спечеля малко пари в къщата й.
"За специални поводи е."
Леле.
О, не!
Мамка му.
Ужас!
Хайде де!
Знам, че да крадеш от бивше гадже, е сбъркана работа.
При всички положения.
Но когато си се насмъркал с кока за пръв път от години, напил си се
и са те напръскали с лют спрей за има-няма час,
няма как да не измислиш някоя простотия.
Знаех само, че Сам не е в града,
аз бях със 150 бона назад заради гафа с картината,
а френските й прозорци не се затваряха добре.
Боже.
Това го помните.
Имаше локви кръв, а аз си ударих главата,
затова не видях веднага, че трупът до мен е на Пол, бившия на Сам.
В онзи момент сериозно се замислих дали не е време да се откажа.
Чувствах се напълно скапан.
Идеше ми просто да затворя очи,
да отворя уста и да се нагълтам с вода.
Ако знаех какво ще последва, сигурно щях да направя точно това.
Но мисля, че вече беше болезнено ясно, че нищо не знам.
Браво.
- Благодаря. - Какво прави снощи?
Нищо особено.
А ти?
И аз.
Ето така.
Превод на субтитрите Катина Николова