Poslovite se od staromodne školjke in pozdravite razkošje.
Pred vami je Luxos MT.
Tehnično najbolj dovršena in razkošna školjka.
Kopalnico boste zdaj gledali z drugačnimi očmi.
- Ni tako, Cindy? - Oja.
Ogreje, očisti, odišavi.
Ima trojni izplakovalni sistem Tornado
in je združljiva s pametnim domom.
Več nam bo povedal predstavnik znamke Luxos
in trikratni All Star NBA Nick Brandes.
NICK BRANDES PREDSTAVNIK ZNAMKE LUXOS
Kakšno občinstvo!
- Rad te imam, Nick! - Enako.
- Hvala, Cindy. Jim. - Malenkost.
- Vesel sem, da sem tu. - Si prvak NBA, bogat, čeden,
- vsi te imajo radi... - Oprosti, se tu skriva vprašanje?
Ker ne oporekam ničemur.
Imaš več uspešnih poslov. Zakaj straniščna školjka?
- Namesto superg in tekile? - Ja.
Ker te ves čas oglašujejo.
Vedno pravim: "Zakaj bi zamudil na zabavo, če jo lahko sam pripravim?"
Zdaj.
Ko smo že pri zabavi...
- Od tam prihaja? - Ja.
- Iz vgrajenih zvočnikov Bluetooth. - O ne.
Bi lahko?
Pokaži, kaj zmoreš!
Ne, menda ni naredila tega!
Skratka, Luxos MT bo temeljito spremenil to zadevo.
Sedenje na tem bodo počitnice, ki si jih lahko privoščite vsak dan.
To je bil Nick Brandes!
Živjo.
Kaj delaš tu?
Rada imam školjke.
- Delam. - Vem. Samo...
Na zabavi sem se grdo vedla.
Ja, res je.
- Zelo žal mi je. - Ne bom ti več prirejal zabav.
Hvaležna sem ti, da skrbiš zame.
Tudi če včasih ne vem, kaj naj s tem.
Ne morem reči, da me nisi opozorila.
Ne, ne moreš.
Vem, da se to med nama ne bi smelo zgoditi.
Vsaj ne tako, kot se je.
- Gotovo tudi ti obžaluješ. - Nick...
Ne, ne. To čutim.
Verjemi, da si želim, da bi se zgodilo drugače.
Ampak če se ni začelo prav, ne pomeni, da ni prav.
- To mi veliko pomeni. - Želim si, da se ne bi tako trudil.
Tako je, če padeš v drugi krog nabora.
Vse življenje se poskušaš izkazati.
Z mano ti tega ni treba početi.
Imate tu garderobo?
Ja. Lepa je.
Pokaži mi jo.
- Kaj je to? - Vem, da je videti otroško risanje,
- ampak to je Lichtenstein. - Vem, kdo je Lichtenstein, barom.
Zanima me, zakaj gledam slabo fotografijo slike.
- Rad bi jo ukradel. - Z umetnostjo se ne pečam. Ti tudi ne.
Z nakitom in urami ne morem zaslužiti toliko kot s tem plenom, tvegam pa enako.
- Plenom? Misliš, da si James Caan? - Gotovo poznaš koga, ki jo lahko proda.
- Rocco, moj odnos do slik? - Nič slik!
Dilerji z umetninami so drugačni. Resno, divji so.
Nazadnje so jo na dražbi prodali za več kot milijon dolarjev.
Pred sedmimi leti. Sem že bil v hiši, kjer jo imajo.
- Zamenjal jo bom s ponaredkom. Preprosto. - Kako veš, da ni že ponaredek?
Ker jo je lastnik najbrž osebno kupil od Larryja Gagosiana.
Negotov narcis je, ki se ceni po tem, kar ima.
Ni mu mar, da je lepa, ampak da je resnična.
Poznam take.
Dodatnih 10 % ti bom dal. Niti migniti ti ne bo treba. Samo predstavi me.
Morala bom migniti, zato bom vzela dodatnih 20 %.
Če se bo sfižilo, te ne poznam.
Ampak če boš to počel, boš moral narediti, kot ti bom rekla.
Pik pak. Brez improviziranja.
- Ja, razumem. - Povej.
- Pik pak. - Pametnjakovič.
Brez improviziranja.
Poberi se iz moje trgovine. Sporočila ti bom.
Rocco.
- Naleteli smo na polico iz skrila. - Kaj to pomeni?
Da jo bodo fantje več tednov razbijali.
Ne morete kopati naokoli?
Ja, seveda. Če hočeta hišo premakniti za 30 m.
Hecam se. Za temelje ne morem kopati v trdo skalo. Ven mora.
Phil, kam gre nakladalnik?
- Takoj pridem. - Phil... Koliko bo to stalo?
Dokler ne bomo začeli razbijati, ne bom vedel. Odvisno, kako globoko je skala.
Težka mehanizacija, mogoče razstreljevanje.
- Moj vrt boste vrgli v zrak? - Ne jaz, strokovnjake bom pripeljal.
Približno, Phil?
Kako globoko v riti sva?
Približno 200.000.
Mogoče bi morala počakati.
- Najemiva geodeta, vprašajva arhitekta. - Ne.
Ti odločaš.
Če bomo nehali delati, bom moral delavce poslati na naslednji projekt.
Ne bo treba, Phil. Pošlji nama znesek, uredila bova.
Prav.
- Živjo. Nisem te videl. - Presenečenje.
Super pesem.
- Kam greš? - Na kemijo.
Pozabi na kemijo. Z mano greš.
Ja, pofukaj me. Močneje. Tvoj tič je ogromen.
Fak! Močneje!
Prišlo mi bo!
Ja!
- Henry ima rojstni dan. - Bo dopolnil šest let?
- Pet. - Hecna leta. Bo imel zabavo?
- K staršem v Boston ga peljem. - Lepo. Kdaj se vrneta?
Ne vem.
Za nekaj časa moram stran od vsega.
Ko se boš vrnila in če boš hotela,
lahko odpotujeva kam skupaj.
V redu je, ni nama treba.
Vem, da ne, ničesar nama ni treba delati.
Res je. Mogoče tudi ne bi.
Ne razumem.
Mogoče je čas, da nehava. Ne vztrajajva, dokler se ne sfiži.
Všeč si mi, Coop. Zelo.
Mogoče preveč.
Nisem si vedno všeč, ko sem s tabo.
Vem, da sem imel precej skrbi zadnje dni.
Nisi pripravljen za kaj resnega. Vsaj ne z mano.
Ne morem biti večno ljubica moškega v krizi srednjih let.
Ne vidim te tako.
Omogočam ti, da se umakneš brez občutka krivde. Sprejmi to.
- Zdi se mi, da mi drugega ne preostane. - Spet se motiš.
Sam.
Živjo. Malo popoldanske zabave s Sam, a?
Ja. Mislim, da je bil žal labodji spev.
Smola.
- Ne? - V redu je.
Kul. Ne bom pogrešala vajinih vzdihov.
- O bog. Ja, tam. Fak, ja! - A lahko govoriva o čem drugem?
Prav. O čem bi rad govoril?
- Kako nastop? - Dobro.
Zelo dobo, pravzaprav. Ponudili so mi reden termin.
Štiri večere na teden v Tapu, plakat na vhodu.
- Zelo so se potrudili. - Super. Ponosen sem nate. Čestitam.
- Hvala. - Zdaj ima vsaj eden službo.
Za nekoga brez službe si zelo zaposlen.
Vsak dan imam hišo čisto zase.
No, danes je nimaš.
TCM vabi.
- Rad bi prijavil umor. - Prav. Super.
Lahko gledava kaj, kar je bilo posneto po mojem rojstvu?
Ne.
- Koga so umorili? - Mene.
Ja.
Gor poglej. Šele eno leto je minilo. Še vedno žaluješ.
Upaš, da se bosta pobotala in bo vse v redu.
Ko boš opustil to utvaro, boš videl, da ima ločitev dobre plati.
Kakšne pa?
Pri dveh starših si v manjšini, eden pa te ne more obvladati.
- Izigrati ju moraš, da dobiš, kar hočeš. - To sem počel, ko sta bila še poročena.
- Veliko bolj zanimiv si, kot se kažeš. - O bog, upam.
Kdo je notri? Takoj odklenite!
Že špricanje in vdor sta razloga za skrb.
Vdor? Dajte no. Zveni, kot da je imel masko in pajser.
- Za odrom se je zabaval s prijatelji. - Žal ni samo to.
Prijateljem je dal mamila.
- Prosim? - Kaj?
V garderobi so snifali njegov adderall. Mamila so v šoli nesprejemljiva.
Ne morem zamižati na eno oko. Hunterja bom morala izključiti.
- Čakajte. - Trenutek, prosim. Najin sin ni diler.
ADHD ima. Seveda najstniki počnejo neumnosti.
To imajo zapisano v genih. Ampak ni še bil v težavah. Zasluži si še eno možnost.
To ni prvi letošnji sestanek zaradi Hunterjevega vedenja.
- Šprica, ne oddaja nalog... - Prosim?
- Kaj govori? - Coop...
- Brez mene sta se dobili? - Obveščen si bil.
- Zakaj mi nisi poročala o sestankih? - Ne zdaj, prosim.
Razumem, v kakšen položaj vas je spravil najin sin.
Pri svojem delu se srečujem s težavnimi otroki.
Vedno poskušam upoštevati olajševalne okoliščine.
Mogoče so starejši otroci pritiskali nanj, naj deli svoja zdravila.
Ni prodajal mamil, hotel se je vklopiti.
Seveda bo kaznovan.
Poskrbela bova, da se to ne bo ponovilo.
Žal imam zvezane roke.
Leila, spodaj sem videla grafikon zbranih sredstev.
Za novo športno središče. Niste še zbrali dovolj sredstev.
Koliko vam še manjka?
- Ga. Cooper. - Hunter je dober otrok.
To vemo vsi trije. Šola pa ima potrebe. Vsi bomo imeli kaj od tega.
Povejte. Koliko stane, da zamižite na eno oko?
240.000 dolarjev, Mel? Jezus.
Izključiti ga je hotela iz ene najboljših šol v državi New York.
To bi mu onemogočilo možnost za dober kolidž. Ti pa si kar sedel in molčal.
Lahko bi se pogovorila z njo. Saj naju pozna že celo večnost.
- Rekla je, da je diler. - Ti pa si ji ponudila četrt milijona.
Oprosti. Mislila sem, da bo rekla 20, 30 tisoč.
- Ne moreš ji dati bianko čeka. - Bogataš si, ki dela za hedge sklad.
- Pa se ti pogajaj. - Pri pogajanju rabiš vzvod.
Ki si ga izgubila, ko si odprla usta.
"Koliko stane, da zamižite na eno oko?" O bog.
Si končal? Danes se moram pomeniti še z enim otrokom.
Ti!
Suspendirali so te. In kaznovan si.
- Za vedno. - Mami...
Zelo pametno bi bilo, če bi bil tiho.
- Bowie, a? Nisem vedel, da ti je všeč. - V redu je.
Ne vidiš, da ni čas, da igraš kul očeta?
Srečno, mali.
Priklonita se babici. Mama.
- Sta lepo potovala? - Ja.
- Lepo vas je videti, eomeoni. - Barney.
- Še vedno ne govori korejsko? - Uči se.
Počasi.
- G. Park, dobrodošli. - Kako so tvoji starši, Barney?
Kot po navadi.
- Še piješ viski? - Tu in tam.
Ta je za posebno priložnost. 40-letni Cantrell Gold.
Hvala.
- Oče... - Je vse v redu?
- Ja. - Dekleti, priklonita se.
Zelo sta zrasli.
Bosta babico in dedka peljala k stranskemu vhodu?
Oprostita zaradi nereda. Gradnja poteka počasneje, kot sva mislila.
Kaj praviš?
Ne vem. Po mojem...
Take stvari se mi zdijo bolj izzivanje
kot nekaj s sporočilom.
Komu bo mar za to čez pet let?
- Ampak nisem strokovnjak. - Ni napačnih odgovorov.
- V tem je lepota umetnosti. - Ja.
Kdo ti je to rekel?
Moja teta je bila vodička v muzeju Bellapart v Santu Domingu.
Poletja sem preživela pri njej. Spremljala sem jo na ogledih.
- Si prepričana, da hočeš to? - Kaj?
- Vse to. - Bi me že rad izločil?
- Ne, sploh ne. - Kaj pa potem?
Če naju ujamejo, se lahko z dobrim odvetnikom izognem kazni.
Kaj, če ujamejo tebe?
- Ni me treba varovati. - Dobro. Ker tega ne znam.
Ampak tvegaš vse, ne?
Kaj pa tvegam?
Kaj lahko izgubim?
Prav, družabnica.
Kaj pa ta?
Močno je, kaj?
Umetnik je pel v deškem koru v Düsseldorfu.
Najbrž je bil zlorabljen. Gotovo pa je bil kreten.
Christian Tómasson, lastnik galerije.
- V dobrem in slabem. - Seveda. Me veseli.
- Skupno prijateljico imava, ne? - Tako je.
Natančno vas je opisala.
- A tako? - Ja.
- Kdo je vaša punca? - Njegova družabnica sem. Me veseli.
Enchanté.
Družabnica? Odlično.
To sliko sta gledala.
Ja, izzivalna je.
Ja, kot večina tega sranja.
- Pa je dobra? - Zahrbtno vprašanje.
Pridita. Pomenimo se o umetnosti.
To delo je bilo zelo težko dobiti.
- Še posebej v tako kratkem času. - Hočete reči, da jo je nekdo že imel.
Lezbijka v Bushwicku mi dobavlja popart abstrakte.
- Zanimivo. - Nas ona gleda?
Popolnejša ne bi mogla biti.
Akrilne barve Magna, ki jo je uporabljal Lichtenstein, skoraj ni mogoče dobiti.
Večina sodobnih akrilnih barv je topnih v vodi.
Magno pa se je mešalo s terpentinom.
Barve Golden Artists Colorsa so najbolj podobne Magnovim.
Niso pa enake. Pri temeljitem pregledu se ne bo opazilo, pri kemični analizi pa.
Saj ne bo analize.
- Ste prepričani? - Vi poznate svoje delo, jaz svoje.
Tega še niste počeli, ne?
- Hitro se učim. - Turist ste. Ob turistih sem živčen.
- Pa ste vseeno tu. - Ja, sem.
Lu verjame v vas, jaz pa v Lu. Vseeno nisem prepričan, da vama bo uspelo.
Ker ste poklicali svojo lezbijko v Bushwick,
mislim, da nama zaupate, da nama bo uspelo.
Prav, izvirnik zamenjava s ponaredkom, in potem?
Najprej bom preveril, ali je izvirnik. Dva kupca imam.
Nekega kriptaša, ki hoče vlagati v otipljivo premoženje,
in njegovega nekdanjega delodajalca. Kakšen prijeten zaplet.
- Pričakujem živahno draženje. - Zveni obetavno.
Jebi ga.
- Odločil sem se, da sta mi všeč. - Hvala.
Zdaj pa mi oprostita,
nekim strankam moram priskrbeti neko psihadelijo.
Obilo zabave.
Pravkar sva dobila tlakovce za bazen. Ročno delo iz Portugalske.
Barney jih je izbral.
Ko bo končano, bo čudovito.
Za dekleti naju skrbi.
Hrup, prah, pa tujci, ki se sprehajajo po hiši.
Samo še nekaj mesecev.
S tvojo mamo sva govorila.
Do konca del boš v najinem stanovanju v mestu.
Hvala za ponudbo.
Ampak selitev bo slabo vplivala na deklici.
Bolj kot življenje v tem neredu?
Drugo hišo bi moral najeti.
Hočeva samo, da je tebi in hčerkama udobno.
Čisto udobno nam je.
To je zate udobno?
Obedovanje v zimskem vrtu?
Viski bom prinesel.
Eomeoni. Potrebujete kaj?
Grace pravi, da imaš finančne izzive.
- Rada bi pomagala. - Res ni treba.
Bolje se bom počutila, če ji ne bo treba skrbeti.
Ne vem, kaj vam je povedala Grace, ampak nimava skrbi.
Samo finančno odgovoren bi bil rad.
To tvegaš, če se poročiš s finančnim svetovalcem.
Moja hči ni stranka. Tvoja žena je.
Ne skrbi.
To bo ostalo med nama.
Osebni račun imam prav za take nujne primere.
Zelo lepo od vas, ga. Park, ampak ni nujnega primera.
Veliko bolje bi ti šlo, če bi delal za g. Parka.
Ja.
Škoda, da ne znaš korejsko.
Škoda, da je tak pezde.
Hunter. Govoriti morava o tistem v šoli.
- Zakaj? - Ker so te skoraj izključili.
- Te to ne skrbi? - Niti ne. Kje so kosmiči?
Ne bi kaj bolj zdravega? Lahko ti zmešam smuti.
- Ne, hvala. - Rada bi razumela, kaj je bilo.
- Šprical sem. Ni tako zapleteno. - Pa zdravila? Si jih prodajal?
Ne! Kaj?
Normalno je, da bi rad naredil vtis na vrstnike.
- Adderalla ne moreš kar deliti... - O bog. Lahko nehaš?
Čakaj. Kam greš?
Ej! Nisva še končala.
Živjo. Prestice sem ti prinesla.
Kako je biti zvezda šole?
- Ti bejbe pošiljajo sporočila? - Ja, seveda.
- To si ti naredil? - Ja.
Mater, Hunter. Mislim, da imaš res dušo.
Jebi se.
NICKOVA TELOVADNICA ZA JEDRO RIT
Ali? Živjo. Nisem vedel, da si se včlanila.
Andyjevo izkaznico sem si sposodila. Ne uporablja je več. Škoda je.
- Članstvo ni prenosljivo. - Žene tudi ne.
Veš, kaj? Poglej, kako je pri nas.
Ta mesec imajo prijatelji in sorodniki popust.
Hvala, Nick. Ampak nisem ne eno ne drugo.
Razumen človek bi v policijskem pregonu in pasjem ugrizu
videl neonsko vesoljno opozorilo,
češ naj si najdem drugo delo. Ampak to zame ni prišlo v poštev.
- Se spoznate? - Niti ne.
Platno...
To se stakne takole.
S tem razširite vogale.
Vrata odprta.
Ameriška popartista Roy Lichtenstein
in Koons sta priljubljena pri kupcih, ki jim dol visi za umetnost
in jo imajo samo za seksi naložbo. To so Coins, Zbiratelji samo po nazivu.
To delo Square iz leta 1983
so najverjetneje kupili kot naložbo,
ne kot cenjeno umetniško delo. Škoda, Lichtensteinova dela so mi všeč.
Zlasti stripi.
Očitno je, da bodo moji izdatki vedno višji od prejemkov.
Zato bi dragocenosti, kot je ta slika, pomenile več denarja in manj ropov.
Več tveganja, več dobička. Mogoče pa mi je postajalo všeč.
Ja, prav.
Ne, jaz bom, reva.
- Nisem reva. - Fanta.
Pomirita se, kmalu bomo pri babici in dedku.
Cin cin!
O bog.
- Čakajta. - Živjo, ljubica.
Živjo, ljubica.
Menda ima jutri nekdo rojstni dan.
- Pet let bo star! - Res?
Poglej, ali je kje kakšna torta. Na mizo poglej.
Tudi darila so.
- Je vse v redu? - Ja. Samo dolga pot je bila.
Pridi.
- Pes? - Ja.
Ljubica.
Vesela sem, da si doma.
Tako. Naj delajo ritne mišice. Napnite jih.
Pokažite. Zelo dobro.
Odlični ste bili.
Raztegovanje. Se vidimo.
Ali?
Živjo, Bruce.
Kaj delaš tu?
Enako kot drugi. Rit bi rada spremenila v smrtno orožje.
- Ne zalezujem te, če te to skrbi. - Ne, seveda.
Pri Andyju stanujem. Nekaj vstopnic je imel.
Upam, da to ni čudno.
Dobro zgledaš. Zdravo.
Misliš, nisem videti...
Selitev mi je koristila.
Več časa preživim z Andyjem. In spet nastopam.
- Ja? - Ja. V Tapu?
Pijani domačini, ki klepetajo, ko pojem.
Težko je.
Počneš, kar ti je všeč. Igraš nekje, pa ne na moji trati.
Presneto. Si moral omeniti.
- Iskreno rečeno, to pogrešam. - Gotovo.
Tvoja žena tudi. Mogoče bi se morala vrniti in izpolnjevati glasbene želje.
Oprosti. Očetovske dolžnosti.
Lepo te je videti. Mogoče se bom oglasil v Tapu.
Prav.
Se vidiva na telovadbi za riti. Kaj ti je? Telovadbi za riti?
- O bog. Narobe sem te ocenil. - Ja, to se mi pogosto dogaja.
Ta turist ima jajca!
Ja! To mi je všeč!
Kaj zdaj?
Trenutek.
- Kaj? - Zelo čedna si.
Ker me boš nocoj peljal na večerjo.
Prav.
Moji bojo rabili nekaj ur, da potrdijo pristnost.
Medtem pa... Vidim, da si oblečena za praznovanje.
Pa proslavimo.
Izvolite!
- Hvala. - Malenkost.
Kar na mizo.
- Mogoče potem. - Naduteži s prestižnih šol radi snifate.
Ja.
Pa ti, lepotica? Si za?
Itak.
- Kaj? Saj proslavljamo, ne? - Najbrž že.
Daj no, daj no!
- O bog. - Dobro?
- Oja. - Plesat grem.
Oprosti.
- Kakšen klub! - Lepo, a?
Rad pridem sem in se sprostim.
Ta mi je všeč!
Torej ti in punca...
Ne, strogo posloven odnos imava.
- Prav. - Najbrž je tako najbolje.
Zelo čeden si, ampak mogoče prestar zanjo, a?
Kakor rečeš.
- Boš še enega? - Ne, hvala. V redu je.
Vedno si lahko še bolje.
Ja.
Odlično!
Ja, šel bom...
Plesat.
Coop!
- Si moral stran, a? - Je tako očitno?
- Mogoče te poznam bolje, kot misliš. - Ja. Mogoče.
- Zapleši z mano. - Nisem dober plesalec.
Pred nekaj tedni nisi bil dober tat. Mogoče dobro plešeš, pa sploh ne veš.
Prav.
Prav. Vidiš, da znaš.
Ja, najbrž zaradi mamil.
Ne bodi žalosten.
- Kaj pa govoriš? Nisem žalosten. - Vedno si žalosten.
Vidim. Za tvojimi očmi.
Po pijačo grem. Boš še kaj?
- Pri mehurčkih bom ostala. - Takoj pridem.
Elena!
Živjo.
Zaskrbelo me je, da si pozabila name.
Seveda nisem. Zaradi tebe sva tu.
Res je. Ja.
Pomislil sem, da sva midva tu tudi zaradi nekega drugega razloga.
- Aja? Zaradi katerega? - Pokazal ti bom.
Ne, hvala.
Počasi, chacho.
Počasi je za otroke, guapa. Meni je bolj všeč na grobo.
- Je vse v redu? - Ja, sama bi bila rada.
- Si dobro? - Ja.
- Res? - V redu je.
- Prav. - Dobil si odgovor, stari.
- Raje pojdimo vsi trije gor. - Jezus.
Fak.
- Preklet kurc. To boli. - Jebenti.
Prav.
- Jebi se, starec. - Prav, globoko vdihni.
Greva!
Miruj!
- Utopila me boš. Boli! - Ne mencaj si oči.
Samo hujše bo.
Bolje?
- Ja, malo. Kaj pa vem. - Kje si imel pamet, a?
Ni za kaj?
- Obvladala sem ga. - Meni se ni zdelo.
Veš, kolikokrat se je kak tip s tičem prislonil name?
Ne, seveda ne veš, ker si moški.
- Pomagati sem ti hotel. - Ko me boš naslednjič hotel braniti,
- počakaj, da nama prej plačajo. - Si zato jezna name? Se hecaš?
- Kaj drugega bova sunila. - Rabila sem denar!
Veš, kaj? Kot bogataš si izgubil denar
in misliš, da je konec s tabo.
Nikoli nisi bil lačen. Tvojo otroci nikoli ne bojo lačni.
Samo hočeš, kar so ti vzeli, ker poznaš samo bogastvo.
- Elena... - Ne veš, kaj pomeni preživeti.
Sranje, zaradi katerega jamraš?
Večina ljudi bi ubijala za to.
- Oddolžil se ti bom! - Glej, da se boš res.
Me boš kar pustila tu?
- Ja. - Odpustim ti.
Za solzivec.
Jebi se. Poprov sprej je bil.
SAMANTHA SPIŠ?
V BOSTONU Z OTROKOMA. SI POZABIL?
To je bila priložnost.
Lahko bi se doma napil viskija in zaspal med gledanjem klasičnih filmov.
Lahko pa bi obiskal Samino hišo.
"Ta je za posebno priložnost."
Sranje.
Drek.
Sranje. Sranje.
Sranje.
Daj že!
Vem, da je vlamljanje v hišo bivše sporno z več vidikov.
Pravzaprav z vseh.
Ampak ko prvič po desetih letih vzameš kokain, se ga napiješ
in te popršijo s poprovim sprejem,
lahko rečemo, da ne moreš pametno presojati.
Ampak Sam je odpotovala,
zaradi sranja s sliko sem bil ob 150.000,
Samina francoska vrata pa se ne zapirajo dobro.
O bog.
Tega dela se spomnite.
Vse je bilo krvavo in udaril sem se v glavo.
Zato je trajalo, da sem dojel, da ob meni leži Paul Levitt, Samin bivši.
Če bi kdaj pomislil, da bi vse to pustil, bi zdaj.
Bil sem utrujen, ampak drugače kot sicer.
Tako utrujen, da sem resno pomislil, da bi odprl usta in zajel vodo v pljuča.
Če bi vedel, kaj vse se bo zgodilo, bi najbrž to naredil.
Ampak dejstvo je, in mislim, da je to jasno, da nisem imel pojma.
- Lepa. - Hvala.
Kaj si počel sinoči?
Nič posebnega.
Pa ti?
Enako.
Lepo.
Prevedla Lorena Dobrila