Ta farvel med den gammeldagse doen og ønsk luksus velkommen.
Vi presenterer Luxos MT. Verdens mest avanserte luksustoalett.
Det vil endre ditt syn på badet.
- Ikke sant, Cindy? - Ja.
Det er oppvarmet, det vasker.
Standardmodellen kommer med Luxos' trippel tornadospyler
og er smarthjemkompatibelt.
Luxos' brandambassadør vil fortelle mer.
Tre ganger NBA All-star, Nick Brandes.
HELAUTOMATISK
For et publikum.
- Elsker deg, Nick. - Elsker deg!
- Takk, Cindy. Jim! - Vær så god.
- Hyggelig å være her. - Du er mester, rik, kjekk.
- Alle elsker deg. - Er det et spørsmål?
Jeg kan ikke si meg uenig.
Du står bak vellykkede forretningsideer. Hvorfor toaletter?
- Istedenfor joggesko eller tequila? - Nettopp.
Det er gjort før.
Hvorfor komme sent til festen når du kan lage fest selv?
- Når vi snakker om fest... - Kommer det derfra?
Ja, fra den innebygde Bluetooth-høyttaleren.
- Å nei! - Kan du det?
- Hei, hei, hei! - Vis meg hva du har.
Nei, hun... Gjorde hun det?
Luxos MT kommer til å endre spillet.
Å sitte på den er som å ha en liten ferie hver eneste dag.
Nick Brandes!
Hei.
Hva gjør du her?
Jeg elsker toaletter.
- Jeg jobber. - Jeg vet det. Jeg bare...
Selskapet. Det ble litt mye. Jeg oppførte meg dårlig.
- Det har du rett i. - Du...
- Unnskyld. - Siste gang jeg gir deg et selskap.
Jeg setter pris på at du vil ta vare på meg,
selv om jeg av og til ikke vet hvordan jeg skal reagere.
Jeg kan ikke si at du ikke advarte meg.
Nei.
Alt dette, oss, det burde ikke skjedd.
Iallfall ikke slik det skjedde.
- Du angrer nok. - Nick, jeg...
Nei, nei. Jeg føler det.
Jeg skulle ønske vi hadde gjort det annerledes.
Men det betyr ikke at det ikke er rett.
Det er rett for meg.
Skulle ønske du ikke følte at du måtte prøve så hardt.
Sånn er det når man ender på andrelaget.
Man bruker resten av karrieren på å veie opp for det.
Det trenger du ikke med meg.
- Har du... en garderobe? - Ja, en veldig fin en.
Vis meg.
Hva er det?
Det ser ut som noen som rengjør koster, men det er en Lichtenstein.
Jeg vet hvem Lichtenstein er, din dust. Hvorfor ser jeg på et dårlig bilde?
- Jeg vil stjele det. - Jeg rører ikke kunst. Ikke du heller.
Smykker og klokker er ikke nok.
En slik fangst gir mye mer fortjeneste for samme risiko.
- Fangst? Er du plutselig James Caan? - Du kjenner nok noen som fikser det.
- Hva sier jeg om malerier, Rocco? - Ingen malerier!
Kunstfyrene er en annen art. De er barbarer til fulle.
Sist dette ble solgt på auksjon, gikk det for over en million dollar.
For sju år siden. Jeg har vært inne i huset hvor det er.
- Jeg bytter det med en forfalskning. - Hva om det alt er en forfalskning?
Fyren som eier det kjøpte det nok direkte fra Larry Gagosian.
Han er en usikker narsissist som tror eiendeler gir aktelse.
Han bryr seg ikke om det er vakkert, bare om det er ekte.
Jeg kjenner typen.
Kom igjen. Du får ti prosent ekstra. Du trenger bare å introdusere meg.
Jeg blir involvert, og for det vil jeg ha 20 prosent ekstra.
Går det galt, kjenner jeg deg ikke.
Men hør på meg. Gjør du det, så gjør som jeg sier.
Gesvint. Ikke improviser.
- Jeg forstår. - Si det.
- Gesvint. - Luring.
Ikke improvisere.
OK. Kom deg ut herfra. Jeg gir deg beskjed.
Rocco.
- Vi har visst truffet en skiferhylle. - Og hva betyr det?
Karene mine må bruke noen uker på å bryte den opp og trekke den ut.
- Kan dere ikke grave rundt? - Jo da.
Hvis du vil flytte huset 30 meter den veien.
Jeg tuller. Men jeg kan ikke grave fundament på stein. Det må ut.
Hvor vil du ha denne?
- Jeg kommer straks. - Phil... Hvor mye vil dette koste?
Jeg vet ikke nøyaktig før vi begynner. Vi må se hvor langt ned den går.
- Vi trenger store maskiner, sprengning... - Skal du sprenge hagen?
- Ikke jeg. Jeg må skaffe eksperter. - Sånn cirka?
Hvor rævkjørt er vi?
To hundre tusen, mer eller mindre.
OK. Kanskje vi bør trykke på pauseknappen.
- Snakke med landmåler og arkitekt... - Nei.
Det er opp til dere. Men stopper vi, må jeg flytte karene mine til neste jobb.
Det blir ikke nødvendig. Send oss en pris.
Greit.
Hei.
- Jeg så deg ikke. - Overraskelse.
Jeg elsker den.
- Hvor skal du? - Kjemi.
Glem kjemi. Du blir med meg.
Knull meg hardere.
Pikken din er så stor.
Faen! Hardere, hardere!
Jeg kommer! Jeg kommer!
Ja!
- Henry har bursdag på lørdag. - Er han snart seks?
- Fem. - Fin alder. Skal han ha selskap?
Jeg tar ham med til foreldrene mine.
- Hyggelig. Når er du tilbake? - Jeg vet ikke.
Jeg tror jeg må komme meg unna alt en stund.
Når du er tilbake, kan vi kanskje dra til byen,
dra på hotell, komme oss unna sammen.
- Vi tenger ikke gjøre det. - Jeg vet det. Vi trenger ikke gjøre noe.
Sant nok.
- Jeg tror ikke vi bør det. - Hva mener du?
Vi har nok tatt dette så langt vi kan. La oss ikke fortsette til hjula faller av.
Jeg liker deg, Coop. Veldig.
Kanskje litt mye.
Men jeg liker ikke alltid meg selv sammen med deg.
Jeg vet at jeg har vært litt opptatt med andre ting...
Du er ikke klar for noe ordentlig med meg.
Jeg kan ikke bare være en lunefull ungkars flørt.
Jeg ser ikke sånn på deg.
Jeg gir deg muligheten til å gå uten skyldfølelse. Grip den sjansen.
Jeg har visst ikke stort valg.
Feil igjen.
Sam...
Hei. Litt kos med Sam?
Jeg er redd det var vår svanesang.
Synd.
- Eller? - Det er greit.
OK. Kult. Jeg vil ikke savne de intime detaljene.
- Herregud. Ja, der. - OK.
- Kan vi snakke om noe annet? - Ja der! Faen!
- Greit. Hva vil du snakke om? - Hvordan er spillejobben?
Veldig bra. De har tilbudt meg en fast spillejobb.
Fire kvelder i uka på Tap, beste spilletid, plakat i vinduet.
- Hele greia. - Helt urolig. Jeg så stolt. Gratulerer.
- Takk. - Nå har iallfall en av oss jobb.
Du har det jammen travelt til ikke å ha jobb.
Jeg føler at jeg har hele huset for meg selv hver eneste dag.
Ikke i dag.
TCM lokker.
- Jeg vil rapportere et drap. - OK. Utmerket.
Kan vi se noe som ble laget etter at jeg ble født?
Nei.
- Hvem ble drept? - Jeg.
Ja.
Opp med humøret. Det har bare gått et år.
Du sørger fremdeles. Tenker at de vil bli sammen igjen og at alt blir som før.
Når du gir slipp på den fantasien, vil du se at skilsmisse har sine fordeler.
Som hva da?
Du lurer ingen med to foreldre. Men med én, er det enklere.
Man må spille dem mot hverandre for å oppnå noe.
Jeg gjorde det da de var gift.
- Du skjuler mer enn man skulle tro. - Jeg håper da inderlig det.
Hvem er der? Lås opp døren!
Skulking og eiendomskrenkelse er ille nok, men...
Du får det til å høres ut som om han hadde finlandshette og avbitertang.
- Han hadde det moro bak scenen. - Det gikk mye lenger enn det.
- Hunter delte ut narkotika til elevene. - Unnskyld?
De sniffet hans Adderall.
Mayfield tolererer ikke narkotika på skolens område.
Jeg kan ikke se gjennom fingrene med det. Hunter vil bli utvist.
- Vent litt. Vær så snill. - Vent, vent, vent.
Sønnen vår er ingen langer. Han har ADHD.
Tar tenåringer dårlige valg? Ja, det ligger i deres DNA.
Han fortjener da en sjanse til.
Det er ikke det første møtet vi har om Hunters oppførsel.
- Skulking, leverer ikke oppgaver... - Hva mener du? Hva er det hun...
- Møter uten meg? - Det sto i kalenderen.
- Burde du ikke ringt meg og fortalt det? - Ikke nå, er du snill.
Sønnen min har gjort din situasjon vanskelig.
Jeg ser sånt hver dag på klinikken.
Jeg ser alltid på de formildende omstendighetene.
Kanskje de eldre elvene tvang ham til å dele medisinen?
Han ville imponere dem. Han prøvde bare å passe inn.
Han vil bli straffet. Vi kan garantere at noe slikt aldri vil skje igjen.
Jeg har nok ikke noe valg.
Jeg så det store termometeret nede i gangen, Leila.
Årets innsamlingsaksjon til idrettssenteret. Dere trenger mer.
Hvor mye trenger du?
- Mrs. Cooper. - Hunter er en grei gutt.
Det vet vi begge.
Skolen har sine behov. Alle vinner. Så kom igjen.
Hva koster det å vende ryggen til?
240 000 dollar, Mel? Herregud.
Sønnen vår ville blitt utvist fra en av områdets beste skoler.
Da ville han aldri kommet inn på college. Jeg så ikke at du prøvde å fikse det.
Vi kunne prøvd å overtale henne. Hun har kjent oss i lang tid.
- Hun kalte ham langer. - Og du tilbød henne en kvart million.
Jeg trodde hun ville si 20 000 eller 30 000.
Da skulle du foreslått det.
Det er du som er den store hedgefondforvalteren. Du kunne forhandlet.
Man må ha noe å forhandle med. Du ga bort alt da du åpnet kjeften.
"Hva koster det å vende ryggen til?" Herregud.
Er du ferdig nå? Jeg har enda et barn jeg må ta meg av.
Du!
Du er midlertidig utvist. Og får husarrest. For alltid.
Det lønner seg om du ikke sier noe nå.
- Bowie? Visste ikke at du likte ham. - Han er OK.
Wow. Situasjonsforståelse, Coop. Ikke spill kul pappa nå.
Lykke til, kompis.
Bukk til bestemor, jenter. Mamma...
- En fin reise? - Ja.
- Hyggelig, eomeoni. - Barney.
Snakker han ikke koreansk ennå?
Han lærer.
Sakte.
- Mr. Park. - Hvordan går det med foreldrene dine?
- Som før, sir. - Drikker du fremdeles whisky?
Av og til.
Denne er til en spesiell anledning. Førti år gammel Cantrell Gold.
Takk, sir.
- Pappa. - Går det bra?
Ja. Jenter... Dere må bukke.
Så store.
Vil dere vise halmeoni og harabeoji inn?
Beklager rotet. Arbeidet tar lengre tid enn vi trodde.
Hva synes du?
Jeg vet ikke. Det er...
Ting som dette virker mer provokativt enn meningsfylt på alle måter.
Hvem vil bry seg om sånt om fem år?
Jeg er ingen ekspert.
Det er ingen gale svar. Det er det fine med kunst.
Ja. Hvem fortalte deg det?
Da jeg var liten, var tante guide ved Bellapart i Santo Domingo.
Jeg tilbrakte somrene sammen med henne, så henne jobbe.
- Er du sikker på at du vil gjøre det? - Gjøre hva da?
- Noe av det. Alt. - Prøver du å stenge meg ute alt?
- Nei. Slettes ikke. - Hva da?
Jeg sier bare at om vi blir tatt, kan jeg snakke meg ut av det, få advokater.
Hva med deg?
- Du trenger ikke beskytte meg. - Bra, for det er jeg ikke god til.
Setter du ikke alt på spill?
Hva setter jeg på spill?
Hva tror du jeg vil miste?
OK, partner.
Hva med dette?
Det er mye å ta til seg.
Kunstneren var en gang altergutt i Düsseldorf.
Antakelig antastet. Absolutt en drittsekk.
- Jeg er Christian Tómasson. Eieren her. - Selvfølgelig. Hyggelig å treffe deg.
- Vi har en felles venn. - Du har rett i det.
Hun beskrev deg korrekt.
- Jaså? - Ja.
- Hvem er din date? - Hans partner.
- Hyggelig å treffe deg. - Enchanté.
Partner?
Utmerket.
- Jeg så dere se på dette verket. - Ja, det er... provokativt.
Det er det meste av dritten her.
- Men er det noe bra? - Er det et lurespørsmål?
Kom. La oss snakke kunst.
Det var vanskelig å få tak i dette verket.
- Særlig på så kort tid. - Mener du at noen alt hadde det?
Jeg har en lesbe i Bushwick som tar seg av abstrakt popkunst.
- Imponerende. - Er det hun som ser på oss?
Det er så nær perfeksjon som mulig.
Akrylmalingen som Lichtenstein brukte er nærmest umulig å få tak i.
Det meste av akrylmaling i dag er vannløselig,
men Magna kunne blandes med terpentin.
Golden Artists Colors er det nærmeste man kommer Magnas blanke overflate,
men er ikke helt lik.
Den holder til et granskende blikk, men ikke en kjemisk analyse.
- Det blir ingen analyse. - Hvordan vet du det?
- Du kan din jobb, jeg min. - Du er visst ny i bransjen.
- Jeg lærer raskt. - Du er en turist. De gjør meg nervøse.
- Men her er du. - Ja, her er jeg.
Lu har tro på deg, og jeg har tro på Lu. Men vil du prestere?
Siden du ringte lesben i Bushwick, tror du nok at jeg kan prestere.
Vi bytter ut forfalskningen og gir deg originalen. Hva skjer så?
Når jeg har verifisert det, har jeg to kjøpere som er interessert.
En kryptofyr som vil over i materielle aktiva,
og den andre er en tidligere ansatt av den første.
Det er en deilig søle.
- Jeg tror budene blir heftige. - Det høres lovende ut.
Hva pokker?
- Jeg har bestemt meg for å like deg. - Det setter jeg pris på.
Unnskyld meg, men jeg må finne psykedelisk kunst til noen kunder.
Ha det moro.
Vi fikk nettopp bassengflisene. De er nydelige. Håndlaget i Portugal.
Barney valgte dem.
Det blir nydelig når det er ferdig, kjære.
Vi er bekymret for jentene.
Alt bråket og støvet, fremmede menn som går inn og ut.
Det er bare noen måneder.
Vi har diskutert det. Dere blir hos oss i byen til arbeidet er ferdig.
Takk for tilbudet, men jeg tror det vil bli vanskelig for jentene.
Verre enn å leve i dette rotet?
Han burde leid et annet hus.
Vi vil bare at du og barna skal ha det behagelig.
- Vi har det behagelig. - Er dette behagelig?
Å spise middag i hagestuen?
Jeg henter whisky.
Eomeoni. Er det noe du trenger?
Grace sier du har noen økonomiske utfordringer.
- Jeg vil hjelpe deg. - Ikke nødvendig.
Jeg har det bedre om hun slipper å bekymre seg.
Jeg vet ikke hva Grace har sagt, men ingen grunn til bekymring.
Jeg oppmuntrer til økonomisk ansvarlighet.
Det skjer nok når man er gift med en formuesforvalter.
Min datter er ingen kunde. Hun er din kone.
Ikke bekymre deg.
Vi holder det mellom oss.
Jeg har en egen konto jeg bruker til slike nødssituasjoner.
Det er svært generøst av deg, Mrs. Park, men det er ingen nødssituasjon...
Du ville gjort det bedre om du jobbet for Mr. Park.
Ja.
Synd du ikke snakker koreansk.
Synd han er en sånn drittsekk.
Vi må snakke om det som skjedde i dag.
- Hvorfor det? - Fordi du nesten ble utvist.
- Bekymrer det deg ikke? - Nei.
- Hvor er potetgullet? - Hva med noe sunnere?
- Jeg kan lage en smoothie. - Nei takk.
Jeg vil forstå hva som skjedde.
Jeg skulket. Det er ikke komplisert.
- Hva med medisinen? Solgte du den? - Nei! Hva?
Jeg forstår om du vil imponere de andre.
- Men du kan ikke bare dele ut Adderall... - Herregud! Kan du gi deg?
Vent. Hvor skal du? Jeg er ikke ferdig med deg.
Jeg har med noe til deg.
Hvordan føles det å ha Mayfields hovedrolle?
Alle de heite bertene som melder deg.
Sikkert.
- Har du laget det? - Ja.
Fy faen, Hunter. Jeg tror du faktisk har en sjel.
Dra til helvete.
MEDLEM
Ali?
- Hei. Visste ikke at du var medlem. - Jeg låner bare Andys kort.
Han bruker det ikke, så det var litt bortkastet.
- Man kan ikke overføre medlemskap. - Ikke koner heller.
Vet du hva? Hva om du får prøve stedet?
Vil du bli medlem, så har vi en venn- og familie-kampanje.
Takk, Nick. Jeg er ingen av delene.
En fornuftig person ville sett en politijakt og et hundebitt
som et signal fra universet om å finne en ny jobb.
Men det var ikke et alternativ.
- Vet du hva du gjør? - Ikke egentlig.
Lerretet...
Disse settes sammen på denne måten.
Jeg bruker de i hjørnene.
Innen amerikansk popkunst, er Roy Lichtenstein
og Jeff Koons favoritten blant kjøpere som ikke bryr seg om kunst, men vil investere.
De er en egen type samlere.
Dette verket, Square fra 1983,
ble antakelig kjøpt som en investering istedenfor for kunstens skyld.
Synd. Jeg har alltid likt Lichtensteins arbeid, særlig tegneseriebildene.
Det ble klart at utgiftene alltid ville ligge et skritt foran meg.
Noen få jobber med høy pris som dette, ville bety færre tyverier.
Høyere risiko, høyere avkastning. Eller begynte jeg å like det?
Greit.
- Nei, jeg får det, din feiging. - Jeg er ikke feig.
Vi er snart framme hos bestemor og bestefar.
Ding, dong!
Herregud.
- Vent... - Hei, vennen.
Hei, vennen.
Jeg hører noen har bursdag i morgen. Stemmer det?
- Han blir fem! - Blir han?
Vi får se om vi har kake. Se på bordet der.
Der er det gaver.
- Er alt i orden? - Ja, det var bare en lang kjøretur.
Kom.
- Hund? - Ja.
Vennen.
Det er godt å ha deg hjemme.
Sånn! Bruk setemuskulaturen. Knip på toppen.
Jeg vil se det. Bra.
Fin time, dere.
Husk å tøye ut. Ses i neste uke.
Ali?
- Hei, Bruce. - Hva gjør du her?
Det samme som alle andre. Prøver å gjøre rumpa mi til et dødelig våpen.
Jeg stalker deg ikke.
- Selvfølgelig ikke. - Jeg har bodd hos Andy.
Han hadde noen prøvetimer. Håper det ikke er for rart.
Du ser bra ut. Sunn og frisk.
Mener du... Ikke...
Flyttingen har vært bra for meg. Jeg har vært sammen med Andy.
- Jeg har begynt å spille igjen. - Jaså?
På Tap. Det er for det meste fulle folk som prater høyt mens jeg synger.
Tungt.
Du prøver å gjøre noe, spiller musikk andre steder enn på plenen min.
Pokker. Du tok den retningen.
- Jeg savner det litt. - Det gjør du sikkert.
Det gjør nok kona di også. Kanskje jeg bør komme tilbake og ta imot ønsker.
Beklager. Pappaplikter.
Hyggelig å se deg. Kanskje jeg stikker innom Tap en gang.
OK.
Ses i rumpeklassen.
Hva faen? "Ses i rumpeklassen"?
Herregud. Jeg undervurderte deg, min venn.
- Det skjer ofte. - Denne turisten har baller!
Ja! Jeg elsker det!
Hva skjer nå?
Gi meg et øyeblikk.
- Hva? - Du ser fin ut.
Fordi du skal ta meg med på middag etterpå.
OK.
Det vil ta mine folk noen timer å verifisere det.
I mellomtiden... Jeg ser dere er kledd for å feire.
Så la oss feire!
Hei!
Her!
- Takk. - Bare hyggelig!
Rett på bordet.
- Kanskje litt senere. - Ivy League-typene elsker jo nesegodter.
Hva med deg, min skjønne? Er du med?
Ja.
- Hva? Vi feirer jo. - Vi gjør vel det.
Kom igjen.
Du store min.
Bra?
- Veldig. - Jeg må danse.
Unnskyld.
- For et sted. - Bra?
Jeg elsker å komme hit.
Elsker det!
Du og jenta...
Nei, vi... holder profesjonell avstand.
OK. Det er nok det beste.
Du er en kjekk mann, men kanskje litt for gammel for enkelte.
Som du vil.
- Vil du ha mer? - Nei. Det går bra.
Kan alltids bli bedre.
Ja.
Så bra!
Ja, jeg skal gå og... danse.
Coop!
Hei.
- Du trengte visst en pause. - Er det så tydelig?
- Jeg kjenner deg bedre enn du tror. - Kanskje.
- Kom. Dans med meg. - Jeg er ikke noen danser.
Du var ingen tyv for noen uker siden. Kanskje du ikke vet at du er en danser.
OK.
Hei. OK. Du kan bevege deg.
Det er nok på grunn av dopet.
Ikke vær lei deg, Coop.
- Jeg er da ikke lei meg. - Det er du alltid.
Jeg ser det. Bak øynene dine.
Jeg skal få meg en drink til. Vil du ha noe mer?
- Jeg holder meg til sprudlevin. - OK. Jeg kommer.
Elena!
Hei.
Jeg begynte å lure på om dere hadde glemt meg.
Du er grunnen til at vi er her.
Jeg er vel det. Ja.
Men jeg tenkte at du og jeg kanskje er her...
- av andre grunner. - Jaså?
- Hva da? - La meg vise deg.
Nei takk.
OK. Rolig, gammern.
Du. Rolig er for unger, guapa. Jeg foretrekker det hardt.
Hei! Hei.
- Går det bra? - Ja, bare et privat øyeblikk.
- OK? - Ja.
- Sikker? - Ja.
- OK. - Du spurte, og hun svarte.
- Jeg tror nok vi bør gå opp igjen. - Herregud.
Faen.
- Jævla dritt. Det gjorde vondt. - Faen heller.
OK.
Faen ta deg, gammern.
La oss roe ned.
Hei!
Kom!
- Sitt i ro! - Du drukner meg.
- Ikke gni. Det gjør det verre. - Det gjør vondt!
Er det bedre?
- Ja. Litt. Jeg vet ikke. - Hva faen tenkte du?
Vel bekomme.
- Jeg hadde full kontroll. - Det så ikke sånn ut.
Vet du hvor mange ganger jeg har opplevd sånt?
Selvfølgelig ikke, for du er mann.
- Jeg ville hjelpe deg. - Hør her...
Neste gang får du vente til vi får betalt.
Er du sint for det? Kødder du? Vi kan da stjele noe annet...
Jeg trengte pengene!
Vet du hva?
Du er bare en riking som mistet penger og tror du har det tøft. Du har ikke peiling.
Du har aldri vært sulten. Barna dine sulter aldri.
Du vil ha det de tok fra deg fordi du bare kan å være rik.
- Elena... - Du aner ikke hvor tøft det er.
Den dritter du klager over.
De fleste... De ville drept for det.
- Jeg fikser det. - Det håper jeg.
Går du fra meg?
- Ja. - Jeg tilgir deg.
For tåregassen.
Dra til helvete. Det var pepperspray.
MELDINGER
SAMANTHA ER DU VÅKEN?
I BOSTON MED UNGENE. HUSKER DU IKKE DET?
Det at Sam var borte, ga meg et valg.
Drikke for mye og sovne mens jeg så på The Criterion Collection...
...eller tjene litt penger hos henne.
"For spesielle anledninger."
Pokker.
Pokker. Pokker.
Pokker.
Kom igjen.
Å begå innbrudd hos eks-elskeren er problematisk på flere nivåer.
Faktisk på alle.
Men når man har tatt kokain for første gang på lenge, er full av whisky
og har blitt sprayet med pepperspray,
kan man si at gode valg ikke står øverst på listen.
Jeg visste bare at Sam var borte,
at jeg lå 150 000 under takket være maleri-rotet,
og at Sams verandadører aldri var låst.
Herregud.
Det husker du.
Det var blod på gulvet, og jeg hadde slått hodet.
Det tok litt tid å skjønne at fyren ved siden av meg var Paul Levitt, Sams eks.
Om det fantes et øyeblikk hvor jeg vurderte å gi opp, så var det nå.
Jeg var sliten, mer sliten enn noen gang.
Sliten på en måte hvor man vurderer bare å lukke øynene,
åpne munnen og la vannet fylle lungene.
Og hadde jeg visst hva som ville skje, hadde jeg nok bare gjort det.
Men sannheten er den, og dette gjør det helt klart,
at jeg ikke visste noe.
Bra.
Takk.
Hva gjorde du i går kveld?
Du vet... Ikke stort.
Hva med deg?
Det samme.
Sånn.
Tekst: Tina Shortland