Rozlučte se se zastaralými záchody
a přivítejte luxus.
Představujeme Luxos MT.
Nejpokročilejší luxusní toaletu na světě.
Změní to způsob, jakým o toaletách přemýšlíte.
- Že, Cindy? - Ano.
Hřeje, umývá, odstraňuje zápach.
Již v základu má trojité tornádo, luxoský systém splachování,
- a je kompatibilní s chytrou domácností. - Více nám poví ambasador značky Luxos
a trojnásobný účastník NBA All-Star Nick Brandes.
PLNĚ AUTOMATICKÝ
Skvělé publikum.
- Miluju tě, Nicku! - I já tebe!
- Díky, Cindy. Jime, ahoj. - Není zač. Prosím.
Být tady je čest.
Jste šampión NBA, jste bohatý a pohledný,
všichni vás zbožňují...
Budete mít i dotaz?
Zatím vám nemám co vytknout.
Máte řadu úspěšných podniků.
Prozraďte nám, proč právě záchody.
- Jakože místo tenisek nebo tequily? - Ano.
Protože je to ohrané.
Já rád říkávám: „Proč jít na párty pozdě, když můžu uspořádat vlastní?“
Teď.
Když je řeč o párty...
- To hraje z něj? - Jo.
Ano, ze zabudovaných bluetooth reproduktorů.
- Ale ne! - Umíš to taky?
Tak se předveďte.
To snad není možný!
Jde zkrátka o to, že Luxos MT je revoluční.
Sedět na něm je dovolená, co si můžete dopřát každý den.
Nick Brandes, vážení!
Čau.
Co ty tady?
Jsem fanda do záchodů.
- Teď pracuju. - Já vím, ale...
Ta oslava... Přehnala jsem to. Chovala jsem se jako kráva.
Jo, to nepopírám.
Hele.
Hrozně se omlouvám.
Oslavu jsem ti pořádal naposledy.
Jsem ti vděčná, že se o mě snažíš starat,
i když občas nevím, jak s tím naložit.
No, nemůžu tvrdit, žes mě nevarovala.
Ne, nemůžeš.
Hele, vím, že tady to, ten náš vztah... Nemělo k tomu dojít.
Aspoň ne tak, jak k tomu došlo.
- Určitě lecčeho lituješ. - Nicku, já...
Ne, vím, že to tak je.
Fakt si přeju, aby se to všechno stalo jinak...
Nezačali jsme správně, ale není to nesprávný.
Beru to vážně, Mel.
Nechci, abys měl pocit, že se musíš tak snažit.
To se stává, když seš v druhým kole draftu.
Zbytek kariéry a života se to snažíš napravit.
Se mnou ale nemusíš.
Nemáš tady nějakou šatnu?
Jo, a pěknou.
Ukaž mi ji.
SOUSEDSKÁ TAJEMSTVÍ
Co to je?
Vypadá to, jako by si někdo utřel štětce,
ale je to obraz od Lichtensteina.
Vím, kdo je Lichtenstein, pitomče.
Zajímá mě, proč tu máš špatnou fotku toho obrazu.
- Chci ho ukrást. - Umění se vyhýbám.
- A ty taky. - No tak.
Šperky a hodinky mi nestačí.
Kdybych ten džob udělal, dostanu víc za úplně stejný riziko.
Džob? To je z tebe James Caan?
Určitě víš, kdo to prodá.
- Rocco, jaký mám pravidla ohledně maleb? - Malby nebereme!
Lidi přes umění jsou jiní.
Vážně. Jsou brutální.
Když bylo tohle v aukci naposledy,
vydražilo se to za víc než milion.
Před sedmi lety.
V domě, kde je, už jsem byl.
Ukradnu ho, dám tam padělek, nic se nepozná.
- Snadný. - Jak víš, že to není padělek?
Vlastník ho nejspíš koupil od Larryho Gagosiana osobně.
Je to nesebejistej narcista a sebevědomí si buduje na majetku.
Nezáleží mu na tom, jestli je něco pěkný, musí to být pravý.
Takový lidi znám.
No tak. Dám ti z toho 10 % navíc.
Za nic. Jen mi dej kontakt.
Za nic to nebude, takže si vezmu 20 % navíc.
A když se něco podělá, neznám tě.
Ale teď poslouchej. Jestli to chceš udělat, bude to po mým.
Pikk pakk. Žádná improvizace.
- Jo, rozumím. - Řekni to.
- Pikk pakk. - Ty chytráku.
Žádná improvizace.
Fajn, tak odejdi.
Dám ti vědět, až to domluvím.
Rocco.
- Takže, asi jsme narazili na břidlici. - Co teď?
No, chlapi ji budou muset několik týdnů rozbíjet a vybrat ji.
Nemůžete kopat kolem ní?
Jo, můžeme, jestli chcete posunout dům o 30 metrů tamhle.
Dělám si srandu.
Nemůžu vykopat základy do kamene. Musíme ho vybrat.
Phile, kam s tím nakladačem?
- Hned přijdu. - Takže, Phile...
Kolik to bude stát?
Částku budu vědět, až to začneme rozbíjet
a zjistíme, jak hluboká ta vrstva je.
- Chce to těžkou techniku, asi i trhavinu. - Odpálíš moji zahradu?
Já ne, přizvu na to odborníky.
Orientačně, Phile.
Prostě... je to hodně v háji?
Bude to dvě stě táců. Plus minus.
Aha.
Měli bychom to pozastavit.
Zavoláme geodeta, architekta.
- Udělejme to. - Ne.
To je na vás, ale jestli zastavíme práce, musím chlapy přesunout na další projekt.
To nebude potřeba, Phile. Pošli nám cenu a my to nějak vymyslíme.
Dobře.
Ahoj.
- Promiň, já tě neviděl. - Překvapení.
Tuhle mám hrozně ráda.
- Kam máš namířeno? - Na chemii.
Na chemii kašli.
Půjdeš se mnou.
Jo, šukej mě. Víc.
Máš hrozně obří péro.
Ty vole! Víc.
Brzo se udělám! Už!
Jo!
- Henry má v sobotu narozky. - Jo aha. Kolik mu bude? Šest?
Pět.
Fajn věk. Bude mít oslavu?
Vezmu ho do Bostonu za rodiči.
Hezký. Kdy se vrátíš?
To nevím.
Asi si od všeho potřebuju dát trochu pauzu.
No, tak až se vrátíš, můžeme třeba zajet do centra,
někde se ubytovat a dát si od všeho pauzu společně.
Dobrý, to nemusíme.
Vím, že nemusíme. Nic z tohohle nemusíme.
Pravda.
A možná bychom neměli.
Jak to myslíš?
Náš vztah už asi není kam posunout.
Nečekejme, až se něco pokazí.
Mám tě ráda, Coope. Hodně.
Možná až moc.
Když jsem s tebou, nelíbí se mi, jak se chovám.
No tak.
Sam, vím, že posledních pár dní jsem byl myslí jinde.
Nechceš nic vážnějšího. Aspoň ne se mnou.
A nemůžu být navěky jenom milenka rozvedenýho chlapa.
Takhle tě ale vůbec nevnímám.
No tak. Dávám ti možnost ukončit to bez výčitek.
Využij toho.
Zdá se, že moc nemám na vybranou.
Zase se pleteš.
Sam...
Ahoj.
Odpolední radovánky se Sam?
Jo, obávám se, že to byla labutí píseň.
To je škoda.
- Ne? - To je dobrý.
Aha. Tak jo.
To její komentování mi chybět nebude.
- „Bože. Tam. Přesně tam. Už budu!“ - Dost. Můžeš změnit téma?
Dobře. A o čem chceš mluvit?
- To je fuk. Co hraní? - Dobrý.
Vlastně dost dobrý. Nabídli mi angažmá.
V Tapu, čtyři večery týdně v hlavní čas, plakát ve výloze.
- Prostě komplet. - Super. To mám radost. Blahopřeju.
- Díky. - Aspoň někdo z nás má práci.
No na to, že nemáš práci, toho děláš pořád nějak hodně.
Mám pocit, že to tady mám každej den sama pro sebe.
Jo, ale dneska ne, holka.
Pustím si TCM.
Chci ohlásit vraždu.
- Aha. Bezva. - Sedněte si.
Můžeme se dívat na film natočenej až po mým narození?
Ne.
- Kdo byl zavražděn? - Já.
AMFETAMIN
Jo.
Hlavu vzhůru. Je to teprve rok.
Jsi ve fázi smutku.
Myslíš, že se k sobě vrátí a všechno bude jako dřív.
Až tuhle myšlenku opustíš, zjistíš, že rozvod má svoje výhody.
Jako třeba?
Dva rodiče mají přesilu,
ale jeden není tak pozornej.
Musíš je štvát proti sobě a dostat, co chceš ty.
To jsem dělal už dřív.
Ty se nezdáš, ale jsi super, Huntere.
To doufám.
Kdo tam je?
- Sakra. - Okamžitě odemkněte.
Záškoláctví a neoprávněné vniknutí jsou problém, ale...
Vniknutí? Ale no tak.
To zní, že měl kuklu a pákové kleště.
Jenom s kamarády blbli v zákulisí.
Bohužel to je horší.
Hunter jim rozdával drogy.
- Prosím? - Cože?
V šatně šňupali jeho adderall.
Vůči drogám ve škole má Mayfield nulovou toleranci.
Nemůžu nad tím přimhouřit oko.
Hunter bude bohužel vyloučen.
- Tak moment. Prosím. - Počkat.
Heleďte, náš syn není drogový dealer.
Trpí ADHD.
Dělají puberťáci špatná rozhodnutí?
Ano, mají to v genech.
Nikdy problémy nedělal. Zaslouží si druhou šanci.
Pane Coopere, kvůli chování Huntera se letos nesetkáváme poprvé.
- Absence, nedělal úkoly... - Co?
- O čem to... - Coope.
Bylas tu beze mě?
Měls to v kalendáři.
- Pročs mi nezavolala a o všem mi neřekla? - Tak jo. Teď ne, prosím.
Chápu, do jaké situace vás syn dostal.
V poradně mívám děti s problematickým chováním každý den.
Vždycky se snažím vidět polehčující okolnosti.
Třeba ho starší děti tlačily k tomu, aby se s nimi o ty léky podělil.
A on je chtěl ohromit. Neprodával drogy, snažil se zapadnout.
Ale potrestán bude.
Osobně zaručíme, že se nic takového už nikdy nestane.
Obávám se, že nic nezmůžu.
Leilo, dole na chodbě jsem viděla ten velký teploměr.
Vybíráte peníze na nové sportoviště a máte málo.
Kolik byste potřebovali?
- Paní Cooperová. - Ne. Hunter je hodný kluk.
Víte to vy, víme to i my.
Škola to potřebuje. Získají tím všichni. No tak.
Za kolik se v dnešní době přimhuřuje oko?
Dvě stě čtyřicet tisíc, Mel? Proboha.
Vykopli by ho z jedné z nejlepších škol ve státě New York.
Pohřbilo by to jeho šance na slušnou vysokou.
A ty ses s tím nesnažil nic udělat.
Mohli jsme ji přemlouvat, prosit ji.
Vždyť se známe už věky.
Řekla, že dealuje drogy.
A tys jí za to dala čtvrt mega.
- Promiň, já myslela, že řekne 20 nebo 30. - Taks měla říct tohle, ne nekonečno.
No ale ty seš ten, kdo se zabývá investicema.
Proč jsi nevyjednával?
K vyjednávání potřebuješ páku. A o tu jsi přišla, kdyžs otevřela pusu.
„Za kolik se v dnešní době přimhuřuje oko?“ Bože.
Tak hele, skončils?
Dneska musím řešit ještě jedno dítě.
Ty!
Dočasně tě vyloučili. A máš zaracha.
- Navždy. - Mami.
Buď chytrej a nemluv.
- Bowie? Já nevěděl, že ho posloucháš. - Dá se.
Ty jo.
Seš normální? Teď si na hodnýho otce nehraj.
Hodně štěstí, kluku.
Holky, pokloňte se babičce. Mami.
Cesta byla dobrá?
Jo.
Rád vás vidím.
Barney.
Takže korejsky furt neumí?
Učí se.
Ale pomalu.
- Vítejte. - Holky...
Co tví rodiče, Barney?
Nic nového.
Ještě piješ skotskou?
Sem tam.
Tahle je pro zvláštní příležitosti.
Čtyřicetiletá cantrell gold.
Děkuji vám.
Tati...
Takže, máš se dobře?
Ano.
- Holky, ukloňte se. - Vyrostly jste.
Holky, ukážete babičce a dědovi boční vchod?
Pardon za ten binec.
Stavební práce jdou pomaleji, než jsme čekali.
Co ty na to?
Nevím. Je to...
Takovýhle věci mi přijdou spíš provokativní než jakkoli smysluplný.
Koho něco takovýho bude zajímat za pět let?
Ale já se v tom nevyznám.
Špatnej názor neexistuje.
- To je na umění krásný. - Jo?
Kdo ti to řekl?
Teta kdysi dělala průvodkyni v Bellapartu v Santu Domingu.
Léta jsem trávila u ní a chodila na její prohlídky.
Jsi si jistá, že to chceš?
Jestli chci co?
Tohle. To všechno.
Už se mě snažíš zbavit?
- Ne, vůbec. - Tak co je?
Jenom myslím na to, že když chytí mě,
tak se z toho vykecám díky právníkům.
Ale co když chytí tebe?
- Nemusíš mě ochraňovat. - To je dobře. Stejně by mi to nešlo.
Ale neriskuješ kvůli tomu všechno?
Jako co?
Myslíš, že mám co ztratit?
Tak jo, parťačko.
Co tohle?
Je to náročný kousek, že?
Autor kdysi dělal ministranta v Düsseldorfu.
Nejspíš ho tam zneužívali.
Ale je to hajzl.
Jsem Christian Tómasson. Patří mi to tady.
- Snad nedělám ostudu. - Těší mě.
- Máme společnou kamarádku. - Správně.
Popsala vás opravdu dokonale.
- Vážně? - Jo.
- A kdo je váš doprovod? - Jsem jeho parťačka. Těší mě.
Enchanté.
Parťačka?
Vynikající.
Dívali jste se na tohle dílo.
Ano, je provokativní.
Jo, jako většina těchhle patlanin.
Ale je to dobré?
To je určitě chyták.
Pojďte. Probereme umění.
Tenhle obraz bylo těžké získat.
Zvlášť tak narychlo.
Takže ho měl někdo k dispozici?
Znám jednu lesbu z Bushwicku, co mi shání popartové abstrakce.
- Skvělé. - To ona se na nás dívá?
To dílo je téměř dokonalé.
Akrylová barva Magna, kterou Lichtenstein maloval, je skoro nesehnatelná.
Většina dnešních akrylových barev je ředitelná vodou,
ale Magna se míchala s terpentýnem.
Barvy od Golden Artists Colors mají podobně vysoký lesk jako Magna,
ale úplně stejné nejsou.
Na pohled je obraz jako pravý, ale chemickou analýzou neprojde.
Analýza se dělat nebude.
- Určitě? - Každý se vyznáme ve svém oboru.
Tohle děláte poprvé, že?
- Rychle se učím. - Jste turista. Z těch jsem nervózní.
A přesto jste tady.
Ano, jsem tady.
Lu věří vám a já věřím Lu, ale nepřesvědčil jste mě, že to dokážete.
Když už jste zavolal té lesbě z Bushwicku,
tak si myslím, že jsem vás přesvědčil.
Takže, falzifikát vyměníme za originál, ten vám dáme a co se stane pak?
Až ověřím pravost díla, mám na něj dva kupce.
Jednoho nadšence do krypta, co se chce přeorientovat na hmatatelné věci,
a ten druhý je jeho bývalý zaměstnavatel.
Je to nádherně pikantní.
Aukce bude vyhrocená.
To zní slibně.
Ale co.
Líbíte se mi.
Toho si vážím.
Teď mě omluvte,
musím pro své klienty obstarat nějaké halucinogeny.
Ať to jde.
Dostali jsme ty bazénové dlaždice.
Jsou překrásné. Ručně dělané v Portugalsku.
Vybral je Barney.
Až to dokončíte, bude to krása, zlato.
Ale děláme si starosti o holky.
Ten hluk, prach a cizí chlapi, co si chodí sem a tam.
Je to jen na pár měsíců.
S mámou jsme to probrali.
Než to dokončí, budete bydlet v našem bytě v centru.
Děkuju za nabídku,
ale myslím, že holky by to akorát rozrušilo.
Víc než to, že žijí v tomhle binci?
Barney měl pronajmout jiný dům.
Jenom chceme, abyste se měli dobře.
My se dobře máme.
Tohle ti přijde dobrý?
Stolovat v zimní zahradě?
Naliju whisky.
Babičko, potřebovala jste něco?
Grace mi říkala, že máte nějaké finanční nesnáze.
- Chci pomoct. - Aha, to není potřeba.
Bude mi líp, když si nebude dělat starosti.
Nevím, co vám Grace řekla, ale není si s čím dělat starosti.
Snažím se jenom podpořit lepší zacházení s penězi.
Přece jen si vzala správce majetku.
Moje dcera není klientka.
Je to tvoje žena.
Žádný strach.
Zůstane to jenom mezi námi.
Mám osobní účet, který je přesně pro tyhle nouzové případy.
Je to od vás opravdu štědré, paní Parková, ale my žádnou nouzí netrpíme, takže...
Byl bys na tom líp, kdybys dělal pro pana Parka.
Jo.
Škoda že neumíš korejsky.
Škoda že to je takovej kretén.
Huntere, musíme probrat, co se stalo ve škole.
- Proč? - Protože tě málem vyloučili.
- Tebe to netrápí? - Ani ne.
Nevidělas křupky?
Nechceš něco zdravějšího? Připravím ti smoothie.
- Ne, díky. - Hele, chci pochopit, co se stalo.
Šel jsem za školu. Nic víc.
Co ty léky? Tys je prodával?
Ne! Cože?
Dá se pochopit, žes chtěl udělat dojem na kamarády,
- ale adderall je droga. Neprodávej to. - Panebože. Necháš toho?
Počkat. Kam jdeš?
Hej! Ještě jsem s tebou neskončila!
Mám pro tebe dáreček.
Takže, jaký je být na Mayfieldu středem pozornosti?
Už ti začaly psát všechny kočky z druháku?
Jo, jasně.
Tos složil ty?
Jo.
Ty vole, Huntere. Možná máš fakt nějakou duši.
Neser.
NICKOVA POSILKA
PLATNÉ ČLENSTVÍ
Ali?
- Ahoj, ty jsi členkou? - Půjčila jsem si Andyho kartičku.
Už sem nechodí a přijde mi škoda to nevyužít.
Členství je ale nepřenosný.
Manželky taky, a přesto...
Víš ty co?
Běž si to tady vyzkoušet.
Pak se zaregistruj. Teď máme slevu pro kamarády a rodiny.
Díky, Nicku, ale nejsem ani jedno.
Rozumný člověk by bral tu věc s policií a pokousání velkým psem
jako varování od vesmíru, který mu říká, aby změnil obor.
To jsem ale nemohl.
Víte, co dělat?
Nijak zvlášť.
Plátno.
Tak, lišty se do sebe takhle zasunou.
Tímhle roztahuju rohy...
Zadní vchod otevřen.
V rámci amerického popartu je Roy Lichtenstein
oblíbený jako Jeff Koons, a to u lidí, které umění nezajímá
a berou ho jako sexy investici.
Říkám jim pseudosběratelé.
Tohle dílo, Square, z roku 1983,
bylo zřejmě zakoupeno kvůli investici, ne kvůli umělecké hodnotě.
A je to škoda. Lichtenstein se mi vždycky líbil.
Hlavně komiksové kresby.
Došlo mi, že pořád nestíhám pokrývat výdaje.
Džoby za vyšší odměnu, jako tenhle obraz, by přinesly víc peněz za míň krádeží.
Vyšší risk, vyšší zisk. Anebo se mi to jenom začalo líbit.
Jo. Tak jo.
Ne, já, srabe.
- Nejsem srab! - Děcka.
Uklidněte se. Už budeme u babičky a dědy.
Cililink!
Ach jo.
- Počkejte... Ahoj. - Ahoj, zlatíčko.
Ahoj.
Ahoj!
Zítra má prý někdo narozeniny. Nevíš kdo?
- Jemu bude pět! - Vážně?
Tak zkusíme najít dort.
Koukněte se tamhle na stůl.
Jsou tu dárky.
V pohodě?
Jo, jenom to byla dlouhá cesta autem.
Tak pojď.
- Pes? - Jo.
Zlatíčko.
Je prima, že jsi doma.
To je ono!
Zapojte hýždě. Nahoře je stlačte.
Chci to vidět. Hezky. Fajn.
Parádní trénink, lidi.
A protáhněte se. Uvidíme se za týden.
Ali?
Ahoj, Bruci.
Co ty tady?
To, co ostatní.
Snažím se mít namakanej zadek.
Nestalkuju tě, jestli si to myslíš.
Ne, to je jasný.
Bydlím teď u Andyho.
Měl pár volných vstupenek.
Snad to není podezřelý.
Vypadáš dobře.
Zdravě.
Jako že nejsem...
To přestěhování mi asi prospělo.
Trávím s Andym víc času.
A vlastně zase koncertuju.
- Fakt? - Jo.
V Tapu.
Většinou jsou tam ale opilí štamgasti, co přes písničky mluví.
Moc těžký.
Hele, děláš, co tě baví. Hraješ, a navíc jinde než před mým domem.
- No teda. Musels to zmínit. - Popravdě mi to trochu chybí.
Tak určitě.
Tvé ženě určitě taky.
Mám se vrátit a hrát vám písničky na přání?
Promiň, otcovský povinnosti. Rád jsem tě viděl.
Možná se v Tapu stavím.
Dobře, bezva. Tak příště na tréninku zadku.
Co to melu? Trénink zadku?
Pane jo, asi jsem tě podcenil, příteli.
To se mi stává často.
Tenhle turista má koule!
Jo! Krása!
Tak co teď?
Dejte mi minutku.
- Co je? - Moc ti to sluší.
Protože mě pak pozveš na večeři.
Tak jo.
Mým lidem bude trvat pár hodin, než ověří pravost.
Ale do té doby...
Vidím, že ses vyfikla na oslavu.
Tak pojďme slavit!
Je to tady!
- Díky. - Není zač!
Přímo na stůl.
Třeba později.
Já myslel, že smetánka koks miluje.
Jo.
A co ty, krásko?
Dáš si?
Jasně.
Co je? Slavíme, ne?
Asi jo.
Tak pojď.
Proboha.
Dobrý?
- To teda. - Asi potřebuju tančit.
Pardon.
Super podnik.
Fajn, že?
Chodím si sem odpočinout.
Jo! Ta je boží!
Poslyš, ty a ta holka...
Ne, náš vztah je čistě profesionální.
Dobře.
To je asi nejlepší.
Jsi pěknej chlap, ale pro nějaký buchty už jsi starej, ne?
Jak myslíš.
Dáš si další čáru?
Ne. V pohodě.
Ale můžeš být i ve větší pohodě.
Jo.
Super!
Jasně, já půjdu...
tančit.
Coope!
Čau.
- Tak. - Potřebovals pauzu.
Bylo to tak zjevný?
Třeba tě znám líp, než si myslíš.
Jo, třeba jo.
Pojď. Zatanči si se mnou.
- Já moc tančit neumím. - Ještě nedávno jsi ani moc neuměl krást.
Třeba tančit umíš, ale nevíš to.
Tak jo.
Hezky. No vidíš, nějaký pohyby umíš.
Ale myslím, že to je spíš těma drogama.
Nebuď smutnej, Coope.
- Co? Smutnej nejsem. - Jsi smutnej pořád.
Vidím to.
Ve tvých očích.
Hele, zajdu pro další drink.
Dáš si něco?
- Zůstanu u šáňa. - Dobře, hned jsem zpátky.
Eleno!
Ahoj.
Už jsem se začal bát, žes na mě zapomněla.
Nesmysl. Díky tobě jsme tady.
Asi je to tak. Jo.
Ale taky si říkám, že my dva jsme tu
i z jinýho důvodu.
- Fakt, jo? - Jo.
- Z jakýho? - Ukážu ti to.
Ne, díky.
Tak jo. Pomalu, staříku. Pomalu.
Hele, pomalu je to pro děcka, kočičko.
Mám to radši tvrdě.
- Hej! - Jo.
- Všechno dobrý? - Jo, máme soukromou chvilku.
- V pohodě? - Jo, dobrý.
- Určitě? - Jo.
- Fajn. - Odpověď jsi dostal, starouši.
- Asi bychom všichni měli jít nahoru. - Bože.
Do prdele.
- Demente. To bolelo. - Hergot.
Tak jo.
- Běž do hajzlu, dědku. - Uklidníme se.
Pojď!
Nemel sebou!
Topíš mě.
- Drž. Nemni si je. - Bolí to.
Zhoršíš to.
Lepší?
- Asi trochu jo. Nevím. - Co tě to sakra napadlo?
Nemáš zač?
- Měla jsem ho pod kontrolou. - Nezdálo se mi.
Víš, kolikrát ke mně chlap na podobným místě přitiskl péro?
Nevíš, protože seš mužskej.
- Já ti chtěl pomoct. - Tak hele,
až mě budeš bránit příště, počkej, až budeme mít prachy.
Proto jsi naštvaná? Cože?
- Klid, ukradneme něco jinýho. - Já ty prachy potřebovala!
Víš ty co?
Seš bohatej chlap, co přišel o peníze.
A teď myslíš, že seš v háji, ale pleteš se.
Nikdy jsi neměl hlad. Tvoje děcka hlad nikdy nepoznají.
Chceš zpátky to, o cos přišel, protože umíš být jenom bohatej.
- Eleno. - Netušíš, jaký je živořit.
Ty kraviny, co si na ně stěžuješ?
Většina lidí by za to byla štěstím bez sebe.
- Vynahradím ti to! - To bych ti radila.
Ty mě tady fakt necháš?
- Fakt jo. - Odpouštím ti.
Ten slzák.
Vyliž si.
Byl to pepřák.
ZPRÁVY
NESPÍŠ?
JSEM S DĚTMA V BOSTONU, VZPOMÍNÁŠ?
Sam byla pryč a já měl na výběr.
Mohl jsem se opít skotskou a usnout u sebe doma u klasického filmu...
nebo jít k ní domů a něco si vydělat.
„Tahle je pro zvláštní příležitosti.“
Sakra.
Tak dělej!
Vloupání do domu bývalé milenky je z plno důvodů problematické.
Vlastně ze všech.
Ale když jste si poprvé za deset let dal koks,
vypil litry whisky, postříkali vás pepřákem a to vše během hodiny,
dá se tvrdit, že dělat dobrá rozhodnutí nemáte v plánu.
Věděl jsem jen to, že je Sam pryč,
že mi chybí 150 000 kvůli tomu fiasku s obrazem
a že se Saminy francouzské dveře nedovírají.
Bože.
Tohle už znáte.
Na zemi byla krev a dost jsem se praštil do hlavy,
tak trvalo, než mi došlo, že ta mrtvola vedle mě
byl Paul Levitt, Samin ex.
Pokud jsem to chtěl někdy v průběhu vzdát, bylo to právě tehdy.
Byl jsem unavený jako ještě nikdy.
Tak, že vážně zvažujete, že prostě zavřete oči,
otevřete ústa a necháte si do plic natéct vodu.
A kdybych věděl, co bude dál,
tak bych to asi klidně udělal.
Ale pravdou je, a to už je myslím naprosto zřejmé,
že jsem nevěděl nic.
Hezky.
Díky.
Cos včera večer dělal?
Nic moc.
Co ty?
Taky.
No vida.
Překlad titulků: Karel Himmer