- Hva skjer? - Jeg vil tjene til kosten.
- Det har du alt gjort. - Kom hit, min skjønne.
Kom.
- Vent litt, Tor. Her er frokosten. - Ikke kall meg Tor.
- Du. Tori. - Min skyld.
Du er idrettsutøver. Du trenger protein for å bygge muskler. 0,36 gram per kilo.
- Dette er en mesters frokost. - Det er ingen frokost, men en metafor.
Jeg forstår at prisen har økt, men hvordan kan hagen koster 60 000 mer?
Kona di ba oss plante noen trær.
- Det vil gi skygge. - Grace.
- Grace! - Har det litt travelt.
- Kan vi avbestille trærne? - De er her alt.
- Lastebilen er her. - Phil. De trenger deg der ute.
- Det er mange trær der ute. - De vil gi oss skygge.
- Når det gjelder trærne... - Vi trenger skygge.
- Gjør vi det? - Har det travelt. Ha en fin dag.
- Kom igjen. - Ha det.
- Hei, Coop. - Ha det.
- Gikk du eller kjørte du? - Du ba meg gå.
Vi tar min bil.
Kom.
OK.
- Herregud. Er det en Spectre? - Spesialmodell. Helt elektrisk.
Grace kjøpte den til meg. Bursdagsgave.
- Det var snilt. - Nei. Det var utspekulert.
Jeg kan ikke klage på pengeforbruket, for jeg kjører en jævla Rolls.
Gi deg. Du elsker det.
Det er litt av en bil.
Den er helt utrolig.
Jeg kjører.
Greit.
Hva faen?
- Hvor skal vi? - Til en advokat.
- Jeg kan ikke saksøke Bailey Russell. - Jeg burde vært mer tydelig.
Vi skal treffe Rick Massiello.
Har du en avtale med Massey? Hvordan?
Glem det. Så snart Bailey hører navnet hans, vil han gi seg.
Det siste Jack ønsker er at Massey skremmer investorene.
- Han blir dyr. - Han gjør det mot en prosentandel.
- Sa han det? - Nei, du må overtale ham.
- Han tar halvparten. - Men det er mer enn du har nå.
Du har regninger. Blant annet min.
Nick Brandes ringer.
- Nick! Hei. - Hva skjer, Barney?
Sjekker bare refinansieringen på studioet.
Dobbs sier vi kan finansiere to til uten å frigjøre kapital.
Beklager. Jeg sitter i bilen med Coop.
Er jeg på høyttaler? Hei. Hva skjer, Coop?
Damene har selvforsvars-gruppe i kveld.
- Er det i kveld? - Visstnok. Vi er alle ungkarer i kveld.
Jeg skal handle kjøtt og sprit og invitere alle hjem.
- Er dere med? - Ja.
- Hva med deg, Coop? - Absolutt ikke.
- Invitasjonen står om du ombestemmer deg. - Jeg gjør ikke det, men takk.
- Jeg legger på før det blir kleint. Ses. - Greit, Barney.
La meg få høre om finansieringen.
- Hva? - Hva med team Coop?
Det var ingen team, sa du.
- Men jeg ville valgt ditt. Faen ta Nick. - Men du drar hjem til ham?
- Han har gode fester. Du bør gå. - Du bør ikke gå.
Nick ble nylig min største kunde, så jeg må gå.
- Wow. Synd om noe skjedde med bilen. - Ikke tull med bilen.
Du kan ikke vinne. Det må jeg bare si.
Du er en smart fyr. Du vet du ikke kan slå dem.
- Takk for hjelpen. - Men du trenger ikke vinne.
Du må bare få en tilståelsesdom, og da vil Bailey komme med tilbud.
Da blir det å forhandle. Det er jeg faen meg god til.
Vil du ta en prosentandel?
Nei. Jeg må ha full pakke på denne, kompis.
Forskudd på 200 000. Det kan bli langvarig.
Hva mener du? Tre måneder? Seks?
To, tre år.
- Herregud. - Ja. Southern District. Sånn er det bare.
- Har du penger nok til kampen? - Det har han.
Greit. Jeg må tilbake i retten. Nyt kaffen. Jeg spanderer.
Tar du saken?
Jeg skal tenke over det. Sjekke kalenderen. Jeg tar kontakt.
- To, tre år? - Det er pessimistisk.
- Jeg har ikke råd. - Betal forskuddet og se brikkene falle.
Du er uvanlig optimistisk.
Du ser hva som skjer hjemme hos meg. Optimisme er eneste mulighet.
Kom. La oss få en skikkelig kaffe.
Du betaler.
- Du har tapetmøll. - Tapetmøll?
De legger egg i teppene. Jeg fant larver i hvert et rom.
Herregud.
Det var bra du ringte meg, ellers ville du fått en koloni her.
- Kan du bli kvitt dem? - Ja.
Tre behandlinger over de neste månedene. Vil koste deg 9000 dollar.
- 9000? - Ja.
Det blir 10 500 om du vil ha miljøvennlige kjemikalier.
Og jeg må fjerne veggen bak skapet. Og den der. Minimum.
- Seriøst? - Ja.
De er der inne og de sprer seg. Første generasjon, men gjør du ikke noe,
får du kolonier bak hver vegg her. Og du blir aldri kvitt dem.
- Når kan du begynne? - Vi kan starte om et par dager.
- Takk for skyssen. - Bare hyggelig.
Du! Coop.
Kom til Nick i kveld. Du trenger litt moro.
Det har gått et år. På tide å la det fare.
Han lå med kona mi.
Det er sant, men litt snevert.
Jeg sier ikke at Nick ikke rotet det til. Det gjorde han. Hun også.
Men kanskje du også rotet det til. Litt?
- Ekteskap er kompliserte. - Er det min skyld?
Det spiller ingen rolle hvem sin skyld det er.
Vi skal alle være her en stund. Bare la det fare.
Ville du?
- Jeg ville late som. - Jeg har ungene i kveld.
- Greit. Skjønner. - Vi ses.
Vi ses.
- Herregud, hun er så søt. - Esti? Hun er en demon.
- Hun ser ut som en engel. - Og sånn tar hun deg. Et ondt geni.
- Hei, Andy. Vennen din er her. - Hei, Coop.
- Hva gjør du her? - Jeg var i nabolaget.
- I dette nabolaget? - Ville stikke innom.
Se om du vil gjøre forretninger.
Jeg skal ta meg en dusj og la dere være. Hyggelig å treffe deg, Lu.
Deg også, Ali. Lykke til i kveld.
Takk.
- Hyggelig jente. - Hva gjør du her?
- Ville hente klokken. - Du sa du ikke får solgt den.
Måtte vite at du ikke var purk. Så jeg sjekket deg litt.
- Sjekket du meg? - Rik fyr mister jobben og hedgefondet.
Får plutselig dårlig likviditet.
Du kunne solgt Maseratien, men hva ville naboene sagt
om Andrew Cooper plutselig kjørte en C-Class?
Finanstoppen fra Princeton begynner med småkriminalitet.
- Du aner ikke hva du snakker om. - Richard Mille-klokken.
Den er ikke din, men er fra nabolaget. Bradley Sperling.
Et par kvartaler unna.
En telefon og serienummeret på klokken var nok til å finne eieren.
Det er farlig når man ikke vet hva man ikke vet. Ikke sant?
Men det du vet er at jeg vet hvor du bor. Jeg vet hvor familien din bor.
- Truer du meg? - Ikke se det som en trussel.
Mer som en kontrakt
hvor det står at du ikke skal nevne din nye venn Lu om du blir tatt.
Og om du gjør det, så blir det straffet.
Ære blant tyver.
- Jeg er ingen tyv. - Jeg vet ikke helt hva du er ennå.
Det tror jeg ikke du heller vet.
Skal du hente klokken?
- Jeg kan ikke snakke. - Du sender talemeldinger.
Det er mer høflig enn å legge på. Jeg gjør det nå.
Jack vil be om å snakke med deg. Han vil fortelle at jeg har hyret Massey.
Faen, Coop.
- Jack lurte meg, Liv. Det vet du. - Massey vil trekke meg inn.
- Jeg vil få navnet i avisene. - Jeg lar ikke det skje.
Jeg blir hora i historien.
- Jack vil be deg lyve. - Men ikke du?
Jeg ber deg gjøre det rette.
Han tok alt jeg hadde, Liv.
- Du gjør det mot meg. - Det handler ikke om deg.
Det gjør det nå.
- Jeg legger på. - Liv...
Faen.
- Hei. - Hei.
- Hvordan var skolen? - Som vanlig.
- Lukter godt. - Jeg lager pasta.
Jeg skal ut med Jake. Trodde jeg sa ifra.
Nei, du...
- Jo, det gjorde du. - Jeg skal sette fra meg sakene.
Hun kjører meg til Scott så vi kan ta en rask lydsjekk.
- Hvem er Scott? - McGregor.
Vi skal spille på en fest i kveld. Husker du ikke?
OK. Greit. Ingen middag?
- La oss dra. - Jeg tar restene.
Vent litt. Når kommer dere hjem?
- Elleve, tolv. - Samme her.
- Dere skal begge på skolen i morgen. - Sant nok. Ja. Han har rett.
Bra forelder, pappa. Kom.
Herregud. Hei. Visste ikke at du var her fremdeles.
Hva gjør du? Sett deg. Ta en drink. Se på Belgias beste.
- Kan ikke. Spillejobb. - Nå igjen?
- Ikke virk så overrasket. - Jeg skal skifte, så kan jeg bli med.
Du vil ødelegge stemningen og gjøre meg nervøs.
OK.
- Hvor er ungene? - De stakk.
- Det var leit. Skulle gjerne blitt... - Det går bra.
- Vær så snill. Gjør det du må. - Jeg liker ikke å dra ifra deg sånn.
Hvordan sånn? Jeg har pasta, whisky, Jean-Claude Van Damme.
- Det er spennende. - Greit. Vi ses senere.
- Ha det. - Ha det.
- Lykke til. Du ser fin ut. - Takk.
- Hei. - Hei.
- Huset er tomt. Vil du komme hit? - Jeg har en selvforsvarsgreie.
- Du også? - En kvinne må kunne kjempe imot.
Mot hvem?
- Aner ikke, men jeg vil være klar. - Sam, vent.
- Jeg må gå. Ring meg senere. - Ja.
Alle jeg kjente var ute den kvelden, men ensomheten
snudde en dårlig idé til en god en.
Faen heller.
- Hei. - Så du det?
- Var du der? - Ja.
- Hei. - Hei.
Hei, jenter.
- Mye folk. - Hvem ville trodd det?
En unnskyldning for å stjele dekorideene dine.
- Det ser bra ut her. - Jeg vurderte å pusse opp litt.
- Som du vil. - Det er marihuana. Vent til senere.
Er de glutenfrie?
- Selvfølgelig. - Da går det bra.
OK! Hvem vil bli voldtatt?
Riktig svar. Legg fra dere kanapeene og sett i gang.
Konene var hos Maggie og Suzanne for fylle-kung-fu,
mens mennene ble fulle hos Nick. Jeg kunne velge mellom tomme hus.
Da Mel og jeg var gift, takket vi aldri nei til middag hos Resnick.
Dom var profesjonell kokk, og måltidene var førsteklasses.
Dør åpnes.
Låst.
Kat Resnick var en av Manhattans mest ettertraktede forsvarsadvokater.
Hun kostet 2000 i timen og var nådeløs i retten.
Hun skulle være ute i kveld.
Og det... Det var ikke Dom.
Gutten var Blake Farkas, et år eldre enn Tori, og så vidt jeg visste,
Kats datter Alyssas kjæreste.
Domaine D'Auvenay Chevalier-Montrachet Grand Cru 2013.
Noe Lalou Bize-Leroy, Bourgognes dronning, hadde funnet på.
En banebryter innen biodynamisk vinproduksjon.
Hun behandlet vinene i Saint-Roman som levende vesen med personlighet.
Det var den type tøv som pretensiøse vinkjennere elsket.
Er ikke alle vinkjennere pretensiøse?
Derfor syntes de det var helt greit å betale 32 000 per flaske.
Så da var kanskje ikke kvelden helt mislykket. Om jeg bare kom meg ut.
Herregud.
Coop.
- Ja. - Hvor i helvete er du?
- Ute. - Alle er hos Nick. Du må komme.
- Vi har snakket om det. - Ja, da jeg var edru.
Hva skal du gjøre? Du vil dra hjem og synes synd på deg selv i et tomt hus.
En deprimerende tanke. Kom hit for min skyld.
Kom igjen. Å!
Aldri i verden om jeg drar dit.
- Mr. Cooper. - Elena. Overrasket over å se meg?
Ja. Beklager. Jeg mener... nei. Jeg visste ikke at du kom.
- De er nede. - Fint. Takk.
Tjueto.
Få dere en av disse nå. Når denne når markedet, er det for sent.
Dritbra.
Dette er morgendagens toalett. Miljøvennlig, sjekker kroppstemperaturen,
sjekker alle nivåer og vasker ræva og ballene hver gang.
På deg også, Jules.
Den har Bluetooth og wifi til musikk.
Den kan sende en e-post til legen din med en urinprøve.
- Staten kan spionere på dritten din. - Jeg har ingenting å skjule.
- Det har jeg. - Jeg gikk sammen med Luxos MT.
De vil koste 30 000. Jeg får 20 % uten å bruke en dime.
Jeg sier bare at denne... Den blir som en George Foreman-grill.
- Den bør kunne steike kjøtt også. - Og suge kuken din.
- Gjør ikke Kat det for deg? - Herregud.
Se på disse forfalne gambleridiotene.
- Hei. - Hei, Coop.
- Hva skjer? - Du kom.
- Det betyr mye at du kom. - La oss ikke gjøre noe ut av det.
- Grand Cru. En fin flaske. - Den er OK.
Jeg åpner den i baren og lar den puste. Jeg er glad du kom.
Kaptein Kirks toalett?
En hyggelig utvikling. Det er på tide du hører på meg og lar ting fare.
Jeg gjør ikke det. Han tok kona mi. Han får ikke ta vennene mine.
- Sånn skal det være. - Hvor full er du?
Skal vi se. Renovasjonen hjemme ligger sju sifre over budsjettet,
svigers skal flytte til USA for å være nær oss,
og min største og mest lønnsomme kunde ødela karrieren og vil ikke betale.
Så ganske jævlig full.
Spørsmålet er: Hvorfor er ikke du full?
Et godt poeng.
Hva faen er det?
Livet ditt er i fare.
- Ja. - Ja?
- Så... - Å!
- Du slår mot halsen. - OK.
- Det er en, to. Forstått? - Ja.
- Kom hit.
- Jeg? - Ja.
Mel! Mel!
Du klarer det.
- Gjør det! Kvel henne. - OK.
- Jeg ler ikke. Kom igjen. - OK.
Du...
- Ja. OK. - Bryt.
Bryt. Unnskyld.
- OK. - Kne. Og slå?
Hardere! Igjen!
- Sånn? - Kom igjen!
Som om du mener det.
Nå vil hun ta alt du bryr deg om. Alt du elsker.
Hva skal du gjøre?
Hunter! Yo!
- Ja? - Kom.
Det er Hunter. Han er trommeslageren vår.
Han er gal.
- Du må høre ham spille. - Hvilken skole går du på?
Mayfield. Samme som deg.
- Jaså? Unnskyld. - Det går bra.
- Jeg går et år under deg. - Jeg skal se etter deg.
Sopp. Vil du ha?
Nei takk. Det vil ødelegge trommingen.
Eller ta deg til neste nivå.
Greit.
Det går bra.
Jeg må introdusere deg til fyren jeg kjøper av i Skottland.
Han bruker resirkulerte sherrytønner. Gir den sødme og mahogni-noter.
Fyren er en kunstner. Sherrytønnene er viktige.
Whisky er som en religion her.
Hver gang noen slår i et glass, må de holde en jævla TED Talk.
Så vil noen andre legge til noe om en flaske man ikke lenger får tak i,
og bla, bla, bla.
Til slutt begynte alle å innse at dette var alt.
Husene, konene, jobbene. Det var summen av livet deres.
Framtiden var alt skrevet. Så man begynte å kjempe mot tomheten.
Whisky, sigarer, røkt kjøtt, spesialgolfklubber, dyre eskorter.
Hele industrier skapt for å tjene på desperasjonen
til rike, middelaldrende menn.
Coop.
Har du forlatt Bailey Russell?
Ja. Jeg har startet min egen greie med et kontor i Dubai.
Et stort trekk. Gratulerer.
- Ja. Takk. - Investerer du?
- Jeg driver med mye. Vi må møtes. - Vi er helt i startfasen.
Bør jeg trekke tilbake mine investeringer hos Bailey?
- Det ville jeg gjort. - Nei. Nei.
Kom igjen!
Hunter! Hva faen?
- Hardere. - Meg?
Ja, hardere! Deg!
Hva er det? Det er voldtekt. Du er voldtatt. Ikke morsomt!
Du. Du ble drept. Du er død. Du er død!
Fram litt. Kom igjen!
For noe tull! Du slår som et offer.
Er det det du er? Er du et offer?
- Nei. - Hvorfor smiler du?
Gjør det! Slå! Kom igjen!
Bedre. Bedre. Ja!
Ja! Ja!
Ja!
Hei.
- Det var veldig bra. - Takk.
- Kan jeg kjøpe deg en drink? - Jeg får dem gratis. Det er avtalen.
Kan jeg kjøpe en til meg og holde deg med selskap?
- Jeg heter Tom. - Du virker som en bra kar, Tom,
med stødige skuldre, men jeg må være ærlig.
- Jeg er et dårlig valg. - Greit. Jeg vet hvor utgangene er.
Vent litt.
Hva skjer? Hvordan...
Vent. Nei. Ta det med ro. Oi. Ta det med ro. Hvor er du?
- Hei, vet du hvor Hunter er? - Hvem?
Ikke ta dop.
Jeg må tisse! Hva skjer?
Hunter! Det er Ali.
Hei. Har du plass til en til?
Dette er flott.
Hva har du tatt?
- En fot og en hatt. - Jøss.
Tripper du fremdeles?
Det kommer an på. Sitter vi i et badekar?
Det er aldri noen som ser meg.
Jeg vet ikke hvorfor. Det er vel bare sånn jeg er. Jeg er vant til det.
Men i dag, med bandet, så de meg endelig.
Og det føltes bra.
Men så ødela jeg det.
Jeg forstår. Jeg har opplevd det.
Jeg er fremdeles der.
Jeg lever der.
Vi er like når det gjelder det.
Vi er redde for å bli sett, men vi ønsker det jo. Eller trenger det.
Kanskje derfor vi er musikere.
- Da kan man bli sett. - Jeg må pisse!
Jeg skal faen meg ta deg!
- Dra til helvete. - Kom igjen. Fort deg!
Uansett... Jeg tror ikke du trenger å bekymre deg for akkurat dette.
Folkene der ute er så høye at de ikke vil huske noe.
- Tror du? - Ja.
Klar til å dra hjem?
- Ja. - OK.
Ja... men du må reise deg først. Jeg trenger hjelp til å komme meg ut.
Jeg ville aldri få meg hushjelp som er så pen.
Nick knuller nok henne.
- Det ville jeg gjort. - Det vet jeg.
- Ville hun? - Touché.
- For et smykke. - Ta en titt.
Vær så god.
Se på den.
- Hold den, men ikke ta den på fingeren. - Hvorfor ikke?
Fordi du ikke vant det jævla mesterskapet.
Pokker, Paul.
- Hun er noe for seg. - Ikke ille.
Ja, fin.
- Var hun servitør i restauranten din? - Alltid greit å ha et utvalg.
Hva med deg, Dom? Alle de unge servitørene?
Kokken må få førstevalget. Hva sier du?
- Ikke verdt det. - Ikke?
Kat og jeg har noe fint.
Jeg må bli skilt.
Hvordan går det med Sam? Vil dere klare å bli enige?
Tviler jeg på. Hun er bitter, sjalu og grådig som få.
Kjerringa vil prøve å ta alt. Jeg tilbød henne mye.
Advokaten hennes overtalte henne til å be om mer av kaka.
- Men det vil hun ikke få. - Herregud, Paul. Gi deg.
- Hva er problemet ditt? - Ikke snakk slik om dine barns mor.
Vi er nok bare ulike.
Nick knuller moren til dine barn, men du tar med en dyr vin.
- Gi deg, Paul. - Vær grei.
Den jævla hora prøver å ta alt!
Om Sam lot den feite ræva di få knulle seg med den lille, triste kuken din,
- fortjener hun det kanskje. - Din jævel!
Jeg skal faen meg drepe deg. Jeg dreper deg! Og du skal faen meg...
- Gi dere! - Jeg skal drepe deg.
OK.
Nå er det fest, dere!
Vet du hva?
Ett tusen dollar til den som får et poeng.
- Ja. - Føler du deg heldig?
- Jeg! - Ja. Vi går ned.
Kom igjen.
Ingen tilgang.
Ikke i dag, jævler.
- Sånn, ja. - Ikke i mitt hus.
Greit. Og neste?
Jerry, Jerry, Jerry!
Jerry? OK. Det holder.
- Spilte du på college? - Ja.
- Håper du gjør ditt beste. - Hundre på Jerry. 10 mot 1.
- Hvem er med? - Jeg blir med på det.
- Kom igjen. - Sånn.
- Kom igjen! - Prøver du å stoppe meg?
Tror du dette er en lekekamp?
Gi meg den. Nybegynner!
- Kom igjen. - Gi meg den. Nybegynnere!
Gi meg den. Jeg spiller i forsvar også.
- Det er hva folk vil ha. - Kom igjen, Jerry!
- Det er det folket vil ha. - Jerry!
- Faen i helvete! - Å nei.
- Faen. - Unnskyld, Jerry.
La meg få ta en titt. Hva i helvete?
- Det er et bein. - Ring etter sykebil.
- Det er ille. - Det går så bra.
- Faen! - Unnskyld.
- Jeg hater å se sånt. - Ikke rør.
Jeg takler at Paul knuller ei som er halvparten så gammel. Det er ynkelig.
Men han er narsissist nok til å tro at hun faktisk er tiltrukket av ham.
Men det er denne likegyldigheten... Det er den som gjør meg forbanna.
- Bra han ikke ga meg herpes. - Har hun herpes?
Jeg aner ikke. Jeg bare sier det teoretisk sett.
- Teoretisk herpes. - Alle ser at jenta bare er et plaster.
En dag vil han våkne og se seg i speilet,
og da vil han oppdage at det ikke har løst noen problemer.
Og etter å ha vært utro mot meg mange ganger,
prøver han nå å få det til å være jeg som har gjort noe galt.
- Jeg har det enklere med Coop. - Ja, det er ikke det samme.
Du er Paul i denne sammenhengen.
- Hva? - Unnskyld. Ikke at du er som Paul.
Men det var du som var utro.
Jeg dømmer deg ikke. Langt ifra.
- Jeg må slutte å prate. - Herregud, jeg er Paul.
- Jeg mente ikke det. - Jeg var utro.
Men det var etter mange år med...
å prøve å få Coop til å legge merke til oss.
Til meg.
Uansett hva jeg prøvde, så ble avstanden mellom oss større og større.
Til slutt var det ikke noe jeg kunne gjøre.
Så du knullet bestekompisen hans.
- Unnskyld. Det må være brownien. - Wow! Sam.
Ikke fordi jeg banket deg opp for litt siden?
Hva? Så søtt at det var det du trodde skjedde.
- Det er helt sprøtt. - Jeg kunne dyttet deg gjennom veggen.
- Jeg kan sparke Ivy League-ræva di... - Se her.
- Tuller du? Hva? - Se på armmusklene mine.
- Det er ingenting. - Se her.
- Se på den. Kjenn. - OK. La meg kjenne.
Skal jeg gjøre sånn?
- Herregud. - OK, Mel. Au.
- Hva faen gjør du? - Ja, ta den.
Kan du...
Nei. Gi deg.
- Tapp deg ut. - Det funker ikke sånn.
Herregud.
Jeg begynte å forsvinne.
Å bli en liten del av livet hans istedenfor å være den viktigste.
Som om han bare hadde en viss plass, og jeg ville ha for mye.
Jeg tror ikke Coop har plass i seg.
Kanskje han gjorde det en gang, men ikke nå.
Du har mye oppsamlet aggresjon. Du må få deg et ligg.
Ja, jeg vet det.
Jeg må dra.
Ja, jeg også.
- Vil du snakke om kontantene? - Nei.
Ser du noen gang så lenge på noe
at du oppdager at du har sluttet å se det?
Hva snakker vi om?
Livet mitt.
Faen.
Faen, Barney.
- Unnskyld. - Det er en prototype.
Jeg er så...
Samler du på metaforer,
så se på en mann som kaster opp i en do til 30 000 dollar
som ikke er montert.
Men i rett sinnsstemning vil alt i denne byen være en jævla metafor.
Det gjør det vanskelig å vite hva som er virkelig, om noe.
Ha en fin dag.
Hei, Hunter.
- Hei. - Hei.
Jeg stakk innom deg. Ali sa du var her.
- Bor hun hos deg nå? - Ja, hun har det tøft.
- Ville ikke la henne være alene. - Det er mye å ta på seg.
Jeg er alt hun har.
Hun har meg også. Jeg håper du vet det.
Nick sa du ikke er hos Bailey lenger.
Jeg har begynt å jobbe med et fond fra De arabiske emirater.
- Mindre tilsyn, mange fordeler. - Uten videre?
- Trengte en forandring. - Du var lenge hos Bailey.
- Ja, men du var også lenge hos meg. - OK, Coop.
- Du skal få sjekkene dine. - Faen ta deg.
Hva vil du? Hva? Si det.
- Det er umulig å snakke med deg. - Men du prøver fremdeles.
Hva med en profesjonell trener til Tori? Det er 1000 i uka. Ville bare spørre.
Jeg er treneren hennes, og hun har Eddie her. Hun gjør det bra.
- Men en proff? - En av Nicks?
Det handler om hva som er best for Tori. De neste månedene er viktige.
- Hun vil spille for Princeton. - Hun trenger ingen profesjonell trener.
- Hun trenger noen som møter opp. - Jeg gjør det.
Du kommer ofte nok til å overtale deg selv om at du gjør det.
Vi gjør ikke dette igjen.
Greit at du ikke møter opp for meg, men gjør det for henne.
- Forstår du? - Noe mer?
Du har mange klokker, Mr. Sperling.
Hvorfor vil en tyv bare ta én?
Den er verdt 225 000.
Så tyven ville ikke være grådig?
Det at de andre klokkene fremdeles er her,
får meg til å tro at du har rotet den bort.
Hvem roter bort en så dyr klokke?
- Kanskje en som kjøper en sånn en? - Hva?
- Har du et bilde av klokken? - Ja. Og dokumentene.
- Har du problemer med fyren? - Jeg vil bare finne klokken.
- Tror du vi vil finne den? - Vi får prioritere det.
- Jaså? - Nei, ikke egentlig.
Bindersen, som er festet til batteriet, vil være en strammer.
Hold den i posisjon.
Bare en centimeter inn. Ikke tving den inn.
Kan like så godt være et nålestikk.
Nå skal du bruke spenningen.
Voilà. Om ikke det fungerer, får du bare bruke rå kraft.
Psykologen min ville likt at jeg stjal fra fyren som lå med min kone.
Men jeg hadde ingen psykolog, bare en YouTube-video,
Nicks mesterskapsring og en følelse av at alt tatt i betraktning,
så begynte jeg å bli ganske god.
Eller ikke.
Tekst: Tina Shortland