Отже, ми не такі структуровані, як Bailey.
Ділимо клієнтів не за секторами, а за відносинами.
Усім по шматку здобичі,
але я часто беру в партнери менеджера
з прицілом, якщо вважаю, що так у нього більші шанси.
- Прозорість у межах офісу. - Це має сенс.
Ага.
Я знаю, Куп, ви звикли до більш таємного методу,
але я думаю, що для нас ви чудовий кандидат.
Макс. Заходь.
- Куп, ти знаєш Макса Коуна? - Не знаю, ми знайомі?
Вечір з Робін Гудом торік.
Ви перебили мою ставку на Тейлор Свіфт.
- Точно. Даруйте. Так. - Так.
Моя 17-річна дочка мені б не простила.
- Уявляю. - Макс – суперзірка.
Йому фартить на всіх нових ринках.
З нетерпінням чекаю розповіді.
Ви ж у курсі моєї угоди?
Юристів це не турбує.
Вартість примусу до виконання завелика навіть для Bailey.
Добре, тоді я працюю зі своїми клієнтами, прозоро, ясна річ.
Ставка звичайна,
лишилося визначити процент від акцій.
Усе так?
Не зовсім, ні.
Це Максові клієнти.
Ви будете найманим працівником, який шукає клієнтів за платню.
А далі побачимо.
Разом будемо збивати інвестиційний капітал.
То я збиратиму клієнтуру для малого,
він сформує портфель, і ви дасте мені копняка?
Я обійдуся без допомоги.
З усією повагою, Макс, твій бос так не думає,
інакше не було б цієї розмови.
Куп.
Торік Three Yankees заробили гівняні 7 %, Бен.
А за рік до того ви на 20 % відставали, коли всі росли.
Сукупно ми перевищили індекс.
Макс, цить. Усім наплювати на індекси.
- Хто його батько? - Що?
Він тут пʼять хвилин, а я вже знаю, що це чийсь син.
Моєї сестри.
Що ж, дядьку Бен,
ви за один маржин-кол від продажу гівняних квартир у Нью-Джерсі,
а віддаєте компанію засранцю в дешевих туфлях,
членові клубу «Везуча сперма».
- Бро, ти прийшов сюди… - Макс, заткнися.
Куп.
Бен, ваш корабель тоне.
З вас регочуть на званих вечерях.
Наскільки я знаю, тільки тут захотіли прийняти вас.
І що це про вас говорить?
Удачі.
АКЦІЇ ТЕХКОМПАНІЙ ІДУТЬ УГОРУ РЕКОРДНИЙ ТЕМП ДЛЯ ДРУГОГО КВАРТАЛУ
Я був безробітний і явно скрізь небажаний,
хоч і сидів у тачці за 200 тисяч доларів
у найкращому костюмі та краденому годиннику.
Усе було безглуздо, і саме тому
настала пора обміркувати інші варіанти.
«Патек Філіп Наутилус», 18 каратів.
Гарний годинник.
Треба перевірити,
але думаю, що можу вам за нього дати 175 тисяч.
У таких є надійний вторинний ринок.
Двісті.
Сто вісімдесят пʼять.
Максимум. Остаточно.
- Продано. - Чудово.
Давайте коробку і документи.
Він не новий.
Я знаю, але в нього є серійний номер
і сертифікат автентичності, вони мені й потрібні.
У мене їх немає.
Це подарунок.
Ясно.
Вибачайте, друже.
Без паперів не купую.
А якщо я зроблю знижку?
Ось.
Підіть сюди, це у Бронксі.
Спитайте Лу.
- Лу? - Так.
Скажіть, що ви від Ліпшица.
ЛОМБАРД «У ВАРҐИ»
Ви Лу?
А хто питає?
Вибачте, я від Ліпшица.
Лу – це я.
- Як ви знаєте Ліпшица? - Ми щойно познайомилися.
Де? У барі, в синагозі, на зборах АА – де?
У нього в крамниці. Я просто…
я хочу продати оце.
Рокко, ми в підсобку.
Ну давайте, подивимося.
Ідіть нагору, подивіться телевізор, поки баба бізнес робить, добре?
Добре.
Так, отже, моя дружина вважає, що він пафосний.
Пафосний, га?
Це тому ви не носите обручки?
Ви годинник купите чи будете аналізувати мене?
Одне одному не заважає.
Даю 65.
Ліпшиц хотів дати 185.
А тоді послав до мене.
Якби все законно, вас би тут не було.
Девʼяносто пʼять.
У нас тут нечасто бувають такі, як ви.
Хто ви, трейдер? Біржовий брокер?
Але байдуже.
Суть у тому, що ви купуєте і продаєте речі, яких не торкаєтеся.
Ви призначаєте цінність зі стелі.
Ваше вміння – продати цю цінність іншим багатим бовдурам.
Але ось ви тут, продаєте мені річ, яку можна потримати в руці.
Для вас це щось нове.
Ви не знаєте цього ринку, але думаєте, що можете тут торгуватися.
Це не тямущість, це тупість.
А може, просто відчай.
Ви вперше сказали щось чесно.
Тепер можна й домовлятися.
Даю 60.
Ви щойно давали 65.
По руках.
Повернули мене до першої ціни.
Ото вже переговорник.
ДРУЗІ ТА СУСІДИ
Ох, лялю.
Синку, пора.
Пора.
- Доброго ранку. - Запізнюємося.
Стій. Ти відписала татові?
Знущаєшся?
Будь ласка, відпиши йому. Заради мене.
Добре.
Стій.
Бувай, мамо.
Руку до неба на вдиху, опускаючи праву руку.
Опускаємо ліву руку…
Труси вже в матку залізли.
Прошу.
Вітаю.
НАУТИЛУС
ЦЕНТР ПСИХОЛОГІЇ ТА ОЗДОРОВЛЕННЯ
Дякую.
Вона фахово вигадує способи обізвати маминого бойфренда мудилом.
То було просто селфі, я скинула своєму хлопцеві,
а він скинув своїм друзям…
Я покинув гурток робототехніки.
Розкажи чому.
Ви не примусите мене говорити.
Спускається по сходах з квітами
і цілує мене з язиком, заслинює, засмоктує,
вам таке й не снилося…
Марк.
Мама на мене накричала, як завжди.
Мабуть, я втисячне довів, що вона права.
Ні, секунду.
Ми можемо визнати, що є різниця
між відстороненням від уроків і дряпанням машини ключем?
Так, я знаю.
Ти вперше щось таке зробив?
Мене вперше впіймали.
- Знаєш власника машини? - Нє, все не так було.
А нащо ти це зробив?
Може, ти й сам не знаєш, але мені просто цікаво,
про що ти думав?
Це коли я сильно розізлюся.
Не зовсім злість, а скоріше така енергія,
вона накопичується всередині,
і мені стає тривожно.
Доходить до того, що я прямо вібрую від цього всього,
і якщо не зроблю щось, то вибухну, розумієте?
І тоді я розбиваю вікно
чи дряпаю машину.
І це типу…
воно з мене витікає, і я можу знову дихати.
У всіх нас є мрія, нірвана, яку ми собі уявляємо.
Те місце, куди ми потрапимо
і будемо знати, що ми прорвалися,
де чекає успіх, щастя, спокій.
Для мене то був Вестмонт-Вілидж,
з будинками за восьмизначну суму, газонами й ексклюзивними клубами.
Але я запідозрив,
що мрії в мене були такі ж дурнуваті,
як і я сам.
Привіт, Куп!
Заміський клуб «Оквуд».
За сто штук на рік купуєш собі право
платити на 40 % вище ринкової
за кожен салат, бургер, каву й коктейль.
А якщо не вступиш,
усі думатимуть, що тебе не прийняли.
Стара, як світ, економіка соціального здирництва.
Я все розумів, але мені це не заважало бути таким,
як і решта лохів.
Класно.
Змушуєш мене попотіти.
Чому вона грає з Ніком?
Бо ти спізнився.
Добре.
Теніс – це моє.
Ти могла б йому не дозволяти?
Куп, це не за планом.
Ми не знали, коли ти приїдеш, а турнір завтра.
Вона чудово грає.
Їй потрібно 9 балів УТР, щоб у Принстоні на неї хоч глянули.
Я думав, що в неї вже 9.
Ні, у неї 8,7.
Має перемогти у двох матчах поспіль,
проти чотири- чи пʼятизіркових рекрутів.
І як баскетболіст їй у цьому допоможе?
Він прийшов вчасно.
Твоя правда.
До справи.
Привіт.
Куп, ти вибач, я хотів допомогти.
Аякже. Якщо комусь треба буде, щоб відтрахали дружину,
я дам тобі знати.
А зараз попрацюймо з сіткою.
Тренер каже не спішити.
Він правий, крім тих випадків, коли…
не правий.
Турнір завтра. Не на часі.
Це база тенісу. Давай покажу.
Бий. Сильно бий.
Ти ок?
Хороший удар.
Ти вдарив мого хлопця в пах.
І все одно варто було.
Привіт, Торі.
- Привіт, Челс. - Удачі завтра.
І тобі. Змія.
- Я думав, ви подруги. - Так, але є лише одне місце
для першокурсниці в тенісній команді.
Думай про хороше. Може, її не візьмуть у Принстон.
Або мене.
Ти говориш дурниці.
Усе, на базову лінію.
Поїхали.
Бачу, у вас з Ніком усе добре.
Нормально.
Ще рано казати.
Рано? Та він практично живе у тебе.
Що? Та ні.
Я постійно відправляю його додому.
Люблю, щоб ліжко було тільки моє.
До мене присилай. Триматиму в гаражі, як косарку.
Діставатиму, щоб підстриг.
Що це означає?
- Ми з Меґґі пішли до нього в зал. - Так.
- Чудові заняття. - Супер.
По-моєму, в Equinox краще.
Бо Мел любить свободу…
- Як скажеш. - …правда?
- Чорт. Люди. - Що?
Пол прийшов.
Нічого собі. Це та офіціантка?
Так, у плоті.
Буквально. Це все – її плоть.
Не віриться, що він її сюди привів.
Це має бути заборонено.
Пішла вона.
Так, пішла вона.
Скільки їй – 16, 17?
Двадцять чотири.
- Її звати Місті. - Боже.
Я думала, щось типу «Саванна», але Місті – це логічно.
Ага.
Ви були в його забігайлівках.
Усі офіціантки такі, як вона.
Стоп, стоп.
А що?
За винятком присутніх, авжеж.
Та нічого.
Він мене обрав 15 років тому, коли я носила такі бікіні.
Сем, не починай. Ти вбивчо сексуальна.
І коли сама будеш готова,
ми зведемо тебе з відповідним холостяком.
Так.
Стільки членів буде – не знатимеш, що з ними робити.
Ну все.
Що ти можеш знати про члени?
Дякую, дівчата, але хай забирає.
А ти забереш його гроші.
Так. Тост за це!
Суботній бранч у клубі: вас чекає чудова їжа,
хороше товариство і нескінченний парад демонстративного консьюмеризму.
Раніше я теж помічав, але тепер усе бачив по-іншому.
Привіт, як справи?
Привіт, Куп. Ти до нас?
Ще не знаю. Ви не бачили Гантера?
- Хто-небудь? - Він був десь тут.
Джейк, привіт.
- Привіт. - Чорт.
Ну привіт, Джейк. Як ти, малий?
Містер Купер.
Вибач за те, що було.
Ти мене заскочив зненацька.
Так. Для мене теж був сюрприз.
Напевно.
Надіюся, ти не зазнав…
непоправних ушкоджень.
А ще важливіше, не тримаєш на мене зла.
- Я не ображаюся. - Добре.
Чудово. Сідай, пообідай.
Джейк, іди… Замовимо тобі…
- Ну як? - Було б краще, якби ти був щирий…
Було б краще, якби він не знімав штанів.
Ти мене розумієш? Ну все.
Сідай. Побачите Гантера, перекажіть, будь ласка, що я його шукаю.
Дякую.
- Привіт. - Привіт.
- Як ти? - І досі на тебе зла.
Я знаю, але, правду кажучи, вже не памʼятаю чому.
- Чорт, Куп. - Я жартую.
Жартую. Вибач.
Сем, перестань.
Пробач за те, що сталося, я був стурбований.
Зазвичай я б лютувала на тебе трохи довше,
але Пол привів офіціантку, і я вразлива,
а мене це бісить, тому так.
Бачив, у чому вона була?
Ти знаєш, я не помітив.
Бо на ній майже нічого не було.
Суть у тому, що мені треба відчути себе сексуальною,
тому я дам тобі шанс.
- Я не підведу. - Дивись мені.
- Привіт, дівчата. - Привіт.
Як життя?
Вітаю, леді.
- Привіт. - Бред, Джулз, як справи?
Куп. Що цікавого розкажеш?
Боже, та все по-старому. А як у банку?
Підвищення ставок трохи бісить людей.
- Але ми витримаємо. - Люди, давайте не про роботу.
Челсі, я бачив твою гру.
Ти така сильна.
Дякую, містере Купер.
Я бачив, як Нік грав з Торі.
Ти залучив важку артилерію?
Любий, важка артилерія – це Куп.
Він грав за Принстон.
А я знав?
Це було в минулому житті.
Я прогнозую, що наші донечки пройдуть у фінал, як і торік.
- Що скажеш? - Розумна ставка.
Привіт. Як ви?
Привіт.
Добре, люди. Щасливих вихідних.
- Привіт, люба. Як басейн? - Чудово.
До речі, про розумні ставки,
співбесіду в Three Yankees намутив тобі я.
Та ну, там дурна робота.
І ця дурна робота могла бути твоя.
Друже мій, ти вигнанець.
Доки не вернешся на свій рівень,
мусиш задовольнятися меншим.
Я тобі це менше приніс.
Я не співатиму за їжу, Барні.
А якої заспіваєш через пів року?
Тебе цікавлять лише твої п'ять відсотків.
Цікавлять. Як і ті 40 інвойсів, які ти мені не оплатив.
- Я просто кажу. - А я просто кажу, що…
- мені треба йти. - Ти щойно сів.
Знаю. Але треба. Привіт.
Салют, тату.
Ти під кайфом?
Ні.
- Майже. - Гантере.
Я лише раз курнув.
Завʼязуй.
Ти ще малий для цього лайна.
А ти барабани не привіз?
Довга історія. Вони в мене вдома.
А забрати їх можна?
На маминій тачці.
А непогана ідея.
У мене ще є одна справа,
а потім поїдемо по барабани.
По руках.
Добре, то може, ти підеш поміняєш машини?
А сам не можеш?
Вона психоне, бо я під кайфом.
Не хочеш сидіти – не порушуй закон.
Іди домовляйся. Вперед.
- Ну як? - Легше, ніж я думав.
Справді? Лови. Тобі знадобиться.
СПОРТЗАЛ «МІЦНА ДУПА У НІКА»
Що за фігня?
А ти ще не бачив сракомобіль?
Тачка Нікова.
Страшно нею пишається.
Не сумніваюся.
- Дякую. - Нема за що.
- Діставай. - Так.
Вибач.
Привіт-привіт. Заходьте.
У нас нова кавомашина.
Я зроблю нам усім кави.
Тебе вигнали?
- Мамо. - Ні, не вигнали.
Я просто спитала.
Там усе обшарпане, ми підшукаємо їй щось краще.
- То чому їй не пожити в тебе? - Ну дякую, мамо.
Я просто кажу, що в нас тут теж не «Рітц».
Чому ти вирішила вернутися?
У мене немає кімнати.
Я все забуваю, що ти вже не у великому будинку.
Якщо це такий клопіт, я можу…
Ні, авжеж ні.
Я просто кажу.
А що саме ти просто кажеш?
Просто кажу, що хотіла б знати, чому ви обоє так уперто
- нівечите собі життя, от і все. - Боже. Бляха.
Кому без кофеїну?
- Мені. - Без кофеїну нема, Рон.
- Сріблясті капсули. - Ні, блакитні. Закінчилися.
Але будеш?
Яка різниця, коли піднімати собі тривожність.
Я занесу твої речі нагору.
Енді, кава.
Тату, я потім вип'ю.
Я бачила Брюса з сімʼєю в Stop & Shop.
У нього двійко милих діток, такий гарний колір шкіри.
Трохи світліший, ніж у Брюса, через ту його жінку.
Чудово, мамо.
Але мені здалося, що він був радий мене бачити, попри все.
А я не могла не думати, як би все склалося,
якби ти вийшла за нього.
Я б не перестала бути собою.
- Ви мали одружитися? - Це довга історія.
Вона втекла з власного весілля.
- У мене був нервовий зрив. - Я знаю.
Я тебе не звинувачую. Просто кажу.
Новий план.
- Їдемо звідси. - Добре.
Стій, що сталося?
Куди ви?
Не могли прибрати в кімнаті? Застелити ліжко?
Я збиралася.
Аякже.
Ну все, виходьте.
Я люблю тебе, мамо.
Люблю тебе, тату.
Виходь.
Сюди.
Кави ніхто не пив.
Баба капець лиха.
Ти й приблизно не уявляєш.
Алі, живи в моїй кімнаті.
Сонечко, це так мило, але я не хочу тобі заважати.
Не страшно.
Я там майже не буваю.
Чорт.
Не стовбич у дверях, лякаєш.
Вибач.
Ось, остання.
Супер. Дякую.
Вибач, що я тебе зірвав з місця.
Перестань.
Мені потрібен час, щоб знову стати на ноги,
а тоді знайдемо тобі житло.
Енді, ти піклувався про мене роками.
Не знаю, які в тебе провали,
але як брат ти завжди на висоті.
Без тебе я б не вигребла.
Боже.
САМАНТА ЛЕВІТТ У ВКЛАДЕННІ 1 ЗОБРАЖЕННЯ
У мене ще є кілька справ.
Ти тут не скучатимеш?
Нянька не потрібна.
- Іди. Живи своє життя. - Добре.
А ти розгреби речі. Порозкладай.
У Другу світову Гершель Левітт утік від Гітлера
й емігрував у США,
де нашкріб грошей і купив кафешку
на півночі штату Нью-Йорк, біля автомагістралі.
Коли його онук-предіабетик Пол, Самантин чоловік,
став керувати сімейним бізнесом,
то вже була мережа з девʼяти кафешок і багатьох ресторанів.
Тепер імперія Гершеля,
яка майже століття годувала сімʼю,
мала стати жертвою закону про розлучення в штаті Нью-Йорк,
а все тому, що Пол не зумів тримати член у штанах.
Вибач. Що то за фігня?
Це Нікова.
Так. Стильно, як на мене.
А чому ти на Ніковій тачці?
Довелося помінятися,
щоб перевезти Гантерові барабани.
Не було часу поміняти назад. Це…
Деньок був дай боже.
Поставити її в гараж?
Ні. У мене краща ідея.
Чекай. Візьми мене за зад.
Так. Давай. О, боже.
Так.
Так. Чорт. Боже.
Стій. Чорт.
Чорт!
Нік зрадіє запаху в новій машині.
Ти сьогодні рано пішов з клубу.
Було кілька сімейних справ.
- Усе добре? - Так.
Усе… Так. Усе чудово.
Ходити у клуб стає все важче.
Єдина світла пляма там – це ти,
але ми мусимо вдавати, що між нами нічого немає.
Я не знаю, чи витримаю,
якщо опинюся в центрі нового клубного скандалу.
Та ні. Твій скандал уже застарів.
А мій тільки набирає обертів.
Його подружка сьогодні зі мною говорила
про рівень тривожності у Генрі.
І як пройшло?
Не так добре, як вона очікувала.
Якщо чесно, я не знаю, ненавидіти її чи жаліти.
Ненавидіти його. Жаліти її.
І спати з тобою.
Точно.
Тепер я переживаю, що Генрі тривожний.
- Вона тебе накрутила? - Так.
Я знаю. Страшно дратує.
Ти вже йдеш?
Я думав залишитися на ніч.
Піду до того, як діти встануть.
Чудова думка.
Можемо послухати подкаст.
Є один суперовий.
Про організацію простору в домі.
- І… - Добре.
…ти знімаєш кришки з каструль.
Ясно. Мудре рішення.
Так, а потім…
у тебе буде кімната суто для валіз.
У тебе є кімната для валіз.
Дуже зручно.
Ні? Добре.
Як ви сьогодні зʼїздили з татом?
Добре.
Щось цікаве робили?
Вам з ним може бути цікаво разом.
Я не ображуся, чесне слово.
Я знаю.
І скучати за ним можна.
За відчуттями, «до» і «після» нема ніякої різниці.
Нащо?
Я хотів пісяти.
Розумію.
Вкриєте мене ковдрою?
Обовʼязково.
А куди нам іти?
- Туди. - Добре, лягай.
Швиденько.
Вкриваю. Отак.
Ну все, добраніч.
Мені потрібен мій дракон.
- Де він? - На комоді.
Точно, он він.
Оцей? Так.
Бери, дружок, ось твій дракон.
Побудете, доки я не засну?
Добре, дружок, побуду.
Я нікуди не йду.
Я тут, поряд, заснемо з тобою вдвох.
Отак.
Засинай, малий.
У такі моменти,
сидячи на підлозі в чужому домі,
посеред ночі, вклавши спати чуже дитя,
я розумів, що можна віддалитися від власного життя,
навіть якщо нікуди не їдеш.
Агов?
Доброго ранку.
Важкувато було зорієнтуватися в тебе на кухні,
тому я пішла й купила те, що ми найбільше любили в дитинстві.
А молоко взяла?
Триндець.
Жартую. Молоко є. Мабуть.
От гад.
Отже, Сем Левітт.
Так.
Тепер, коли ти сказав, я бачу логіку.
Ви обоє привабливі, щойно розлучені.
А тут вільних немає.
Тому, або Сем Левітт, або адюльтер.
Я вже пожалів, що тобі розказав.
Зрозумій правильно.
Сем – лялечка.
Наскільки я памʼятаю.
Могло бути гірше.
- Правда ж? - Усе нормально.
Що?
Раніше вони приходили до нас на вечерю.
Ми ходили до них.
Нік з Айві теж. Тепер Нік з Мел,
я сплю з Сем, я без роботи.
Таке враження, що хтось перебовтав цілий усесвіт,
а я загубився в бовтанці.
Ласкаво прошу в моє життя.
До речі, я поприбираю.
- Справді? - Мабуть, ні.
НІК БРЕНДЕС КИЦЮ, ТИ ДЕ?
У МАГАЗИНІ. СПІЗНЮЮСЯ. ПОБАЧИМОСЯ В КЛУБІ НА ТУРНІРІ ТОРІ
Тоні, скільки тобі років?
Віднедавна – 41.
Сорок один.
Чудовий вік. Памʼятаю його.
Щойно позбулася дурниць тридцятирічної,
вже почуваєшся як справжня доросла.
А потім розумієш, що дорослих не існує.
Ти гадки не маєш, що робиш.
І сидиш у барі серед білого дня.
Нормальна життєва мета.
Ви в порядку?
Так.
Не зважай на мене.
Знаєте,
я завжди думав, що я старший за вас.
Брехун з тебе ніякий.
Хочете ще один?
Хочу, але не буду.
Дякую вам, юначе.
Гарного вам дня.
Бреда й Джулі Сперлінгів не було вдома.
Так!
Я це знав, бо точно знав, де вони.
А це я знав тому, що теж мав там бути.
Аут, 30:40.
Рівно.
Бінґо.
Агов?
Джулз керувала злиттями в японському банку,
могла перехитрувати й перепити будь-кого з колег-чоловіків.
Бред був з аристократів Нової Англії,
чий родовід сягав ще пілігримів з «Мейфлавера».
Наскільки я знав,
Бред цілими днями грав у гольф і читав книжки про війну.
Класна робота для щасливчиків.
Челсі, їхня дочка, була хорошою дитиною,
яку – надіюся – громить моя дочка
на тенісному корті, саме в цю мить.
Автоматичний хронограф Richard Mille Felipe Massa:
фірмове рожеве золото, титановий скелетон,
функція зворотного ходу, ціна – понад 225 000 доларів.
Бред його вже кілька років не носив,
тобто зникнення він не помітить.
Міг уже й забути про його існування.
Аут! Гейм, сет, матч.
Торі Купер проходить у фінал.
СЛУЖБА ЗАПИТАНЬ І ВІДПОВІДЕЙ
Схоже, Джулз і Бред не покладалися на волю випадку.
Купили тест SAT, який буде в наступному місяці, разом з відповідями.
Тридцять.
Вибачте, люди.
Даруйте.
Вибачте. Вибачте, народ.
Ти серйозно?
Я знаю, вибач.
Які в тебе справи були, важливіші за цю?
- Ти пропустив два матчі. - Виникла проблема.
Бачу, вона молодець.
Жартуєш? Вона – вогонь.
Коли я просила прийти до дочки,
це означало прийти вчасно.
Ти сам себе ганьбиш.
Я вже вибачився.
Не у мене проси вибачення.
- То, може, закриємо тему? - Добре.
- Сорок, 30. - Молодчинка.
- Аут! Рівно. - Так.
Розумниця, Челс.
Дивне незнане почуття – бути поряд з людьми,
коли щойно в них удома нишпорив у їхніх речах
і сидів з їхнім годинником за 225 000 у кишені, а вони не здогадувалися.
Перевага, Торі…
Насправді це не таке вже й неприємне відчуття.
- Бам. Так, так! - Так!
Гейм, сет, матч.
Молодчинка!
Так, так, так!
Ти підійшла до сітки.
Це база тенісу.
Іди сюди.
Я не вважав дрібні крадіжки нормальним рішенням
для своїх проблем.
Проте Лу вручила мені 65 штук без жодних запитань.
А в нинішньому становищі
важко було відмовлятися від такого неоподатковуваного доходу.
Привіт. Рокко, так?
А є Лу?
Тебе тут питають.
Це той білий, наче постійно чеше волосся.
Добре.
Переговорник.
Радий знову бачити.
«Рішар Мілль».
Розкішний.
Дружина примушує продати й цей?
- Я розлучений. - Та ви що.
Дайте вгадаю. Документи ви теж загубили?
Іди додому, переговорник.
- Що? - Нема документів – нема продажу.
Ви ж казали, що зможете продати.
А тепер кажу,
- іди, поки можеш. - …продав…
- Не розумію. - …за гроші.
- Це твої проблеми. - Віддай.
- Не віддам. - Віддай!
- Просто, курва, віддай! - Давно слід було це зробити.
- Іди звідси. - Віддай обручку, Рокко!
Це моєї матері!
Ти мені тут ножем розмахуєш?
Боже.
Гівнюк. Ти завжди був гівнюком, Донні.
- Давай! - Пішов ти зі своєю курвою-мамою!
- Завʼязуй, Донні. - Лу, віддайте обручку.
«Лу, віддайте».
- Пішов ти. - Двісті не вистачає.
Та ну, Рокко. Це обручка моєї мами.
Кому ти чешеш?
Опусти ножа й вимітайся з мого ломбарду.
Ти можеш вийти.
Або наступні пів року будеш гірко шкодувати, що не вийшов.
Ну все, Лу. Мені… Сука. Вибач, Лу. Вибач.
- Мамина обручка. - Пообіцяй більше не вертатися.
Ти що, Лу?
Словами через рот, Донні.
Я не повернуся.
Ще раз сюди зайдеш,
і тебе винесуть з великою діркою, ясно?
Так, так.
Ти чмошник, Донні.
А ти ще тут.
Слухайте, у мене зараз труднощі.
А от і ні.
Тобі так тільки здається.
Я не можу тобі допомогти.
Слухайте, назвіть свою ціну.
Попросити Рокко тебе вивести?
Курва!
Це Лу.
Я тобі скину номери машини.
Нарий на нього все, що зможеш.
Переклад субтитрів: Олена Любенко