Tu smo manj strukturirani kot pri Baileyju.
Strank ne delimo po sektorjih, ampak po odnosih.
Ulov si delimo, ampak pogosto se povežem z menedžerjem,
če mislim, da bomo tako imeli boljše možnosti.
- Transparentnost znotraj firme. - Logično.
Vem, da si vajen skrivanja podatkov pred sodelavci.
Ampak mislim, da se bomo krasno ujeli.
Max. Vstopi.
- Poznaš Maxa Cona? - Ne vem.
Na dobrodelni dražbi si me premagal za Taylor Swift.
- Saj res. Oprosti. - Ja.
17-letno hčer imam. Slišal bi jih!
- Verjamem. - Max je zvezdnik.
Pustoši po novih trgih.
Komaj čakam, da mi pove kaj o tem.
Saj veš za konkurenčno klavzulo, ne?
Pravne službe ne skrbi. Stroški terjatev bi bili previsoki celo za Baileyja.
Torej, vodim svoje posle. Transparentno, seveda. Kot po navadi.
Zmeniti se moramo samo še za delež, ne?
Niti ne.
Posli so Maxovi. Pomočnik boš. Nabiral boš stranke, za honorar.
- Bomo videli, kako bo. - Skupaj bova zbirala naložbeni kapital.
Ko bom nabral dovolj strank za mulca, me boste vrgli ven.
- Ne rabim pomoči. - Brez zamere, Max. Tvoj šef misli, da jo.
Drugače se ne bi tako pogovarjali.
- Coop. - Three Yankees je lani zrasel bednih 7 %.
Še leto prej, ko so vsi rasli, ste vi padli za 20 %.
- Uspešnejši smo bili od borznih indeksov. - Brigajo me borzni indeksi.
- Kdo je njegov oče? - Kaj?
Še pet minut ni tu, pa vem, da ima zveze.
- Sestrin sin je. - No, striček Ben,
malo manjka, da boš prodajal bedna stanovanja,
pa nameravaš posle predati bebcu v poceni čevljih, ker je tvoja kri?
- Na moreš tako… - Zapri usta.
- Coop. - Ben, podjetje propada.
Vsi se norčujejo iz tebe.
Edini sem, ki te hoče.
In kaj to pove o tebi?
Srečno.
TEHNOLOŠKE DELNICE SO SE POBRALE REKORD V 2. ČETRTLETJU
Bil sem brez možnosti za službo, sedel pa sem v avtu za 200.000 $,
v najboljši obleki in z ukradeno uro.
Nič ni imelo smisla. Bil je čas,
da premislim o drugih možnostih.
Patek Philippe Nautilus, 18 karatov.
Lepa ura.
Preveriti moram,
ampak mislim, da vam lahko dam zanjo 175.000 $.
- Dober trg za rabljene ure je. - 200.
185. Najboljša ponudba in zadnja.
- Prodano. - Odlično.
Samo še škatlo in papirje rabim.
Ni nova.
Ja, ima pa serijsko številko in potrdilo, ki ga bom rabil.
Nimam.
Darilo je bilo.
Pa ja. Žal mi je.
- Brez dokumentov ne bo kupčije. - Kaj, če znižam ceno?
Trenutek.
Sem pojdite, v Bronxu je. Tam je Lu.
- Lu? - Ja. Povejte, da vas pošilja Lipschitz.
ZASTAVLJALNICA VARGA
Ste vi Lu?
- Koga zanima? - Pardon, Lipschitz me pošilja.
Jaz sem Lu.
- Od kod poznate Lipschitza? - Srečal sem ga.
Kje? V baru, sinagogi, na srečanju AA?
V njegovi trgovini. To bi rad prodal.
Zadaj greva, Rocco.
Pridite. Poglejva.
Pojdita gor gledat teve, babi ima delo. Prav?
Prav.
Ženi se zdi preveč kričeča.
Preveč kričeča, a?
Zato nimate prstana?
- Boste kupili uro ali me analizirali? - Zmorem oboje.
- Dam vam 65 zanjo. - Lipschitz mi je hotel dati 185.
Če bi jo lahko prodali zakonito, ne bi bili tu.
95.
Taki, kot ste vi, redko pridejo sem.
Ste borzni posrednik? Saj ni važno.
Povedati hočem, da ste tip, ki trguje s stvarmi, ki se jih ne dotakne.
Vrednost vlečete iz riti.
Vaša veščina je prodaja te vrednosti drugim bogatim tepcem.
Zdaj pa mi prodajate nekaj, kar držite v rokah.
To je za vas novo.
Ne razumete tega trga, pa vseeno mislite, da se lahko pogajate.
To je neumnost, ne modrost.
Mogoče je samo obup.
Prva iskrena stvar, ki ste jo rekli. Zdaj lahko poslujeva.
- 60 vam dam. - Prej se rekli 65.
Velja. Izpogajali ste mojo prvotno ponudbo.
Pa tak barantač!
Ljubica.
Čas je, srček.
Čas je.
- Dobro jutro. - Pozna sva.
- Si odgovorila očetu? - Se hecaš?
- Pošlji mu sporočilo, prosim. Zame. - Ja, prav.
Adijo, mami.
Roko gor in vdih, nato spustite roko.
Levica gre nazaj…
Tangice mi lezejo v rit.
Izvolite.
Dober dan.
CENTER ZA TELESNO IN DUŠEVNO ZDRAVJE
Hvala.
Odlična je v tem, da najde razlog, da fantu moje mame reče kreten.
Samo selfi je bil. Poslala sem ga fantu,
on pa svojim prijateljem.
- Nehal sem hoditi na robotiko. - Kaj je bilo?
Ne moreš me prisiliti, da govorim.
Z rožami se je spustil po stopnicah in me tako slinasto zalizal,
kot me ni še nobeden.
Mark.
Mama me je kregala, kot po navadi.
Očitno sem že stotič dokazal, da ima prav.
Trenutek. Se lahko strinjava, da je razlika
med kaznijo v šoli in praskanjem avta s ključem?
Ja, vem.
- Si prvič naredil kaj takega? - Tokrat so me prvič dobili.
- Poznaš lastnika avta? - Ne, ni šlo za to.
Zakaj si potem to naredil? Mogoče ne veš, ampak sprašujem se,
- kaj ti je hodilo po glavi. - Prime me hud bes.
Ni toliko bes kot nekakšna energija,
ki se kopiči v meni.
Postanem napet. Na koncu se mi zdi, da mi telo vibrira zaradi tega.
In da bom eksplodiral, če česa ne naredim.
Takrat razbijem okno, spraskam avto ali kaj takega.
To je, kot bi…
Vse gre iz mene in spet lahko diham.
Vsi imamo sanje, nekakšno nirvano.
Točko, ki jo hočemo doseči in ki pomeni, da nam je uspelo.
Uspeh, sreča, mir.
Zame je bil to Westmont Village
z več milijonov vrednimi hišami, tratami, ekskluzivnimi klubi.
Počasi se mi je svitalo, da so moje sanje tako zlagane kot sem sam.
Oj, Coop!
Podeželski klub Oakwood. Za 100.000 na leto smeš
za solato, burger, kavo ali koktajl plačati za 40 % več.
Ampak če nisi član, se vsem zdi, da te nočejo.
Starodavna oblika družbenega izsiljevanja.
Kljub temu sem se vedno postavil v vrsto z drugimi naivneži.
Lepo.
Pošteno me sprehajaš.
- Zakaj igra z Nickom? - Ker zamujaš.
- Dobro. - Tenis je moja domena.
Mu lahko ne dovoliš tega, prosim?
Nikoli ne vemo, kdaj boš prišel, turnir pa je jutri.
Dobro ji gre.
Doseči mora oceno 9, da jo bo Princeton sploh povohal.
- Mislil sem, da jo je že dosegla. - Ne, dosegla je 8,7.
Na turnirju mora premagati dve vrhunski nasprotnici.
- Kako ji bo pri tem pomagal košarkar? - Tu je bil. Pravočasno.
Prav imaš. Pa dajmo.
Živjo.
Oprosti, samo pomagati sem hotel.
Če bom slišal, da je komu treba podreti ženo, ti bom sporočil.
- Igrajva na mreži. - Trener pravi, naj ne prehitevam z mrežo.
Prav ima, razen ko…
nima.
Turnir je jutri, zdaj ni čas za to.
Osnove tenisa. Pokazal ti bom. Močno udari.
- Si v redu? - Lepo. Dober udarec.
- Mojega fanta si sunil v jajca. - Vseeno je bilo vredno.
Živjo, Tori.
- Živjo, Chels. - Srečno jutri.
Enako. Mrha.
- Nista prijateljici? - Sva, ampak v ekipi
- je prostor samo za eno. - Mogoče ne bo prišla na Princeton.
- Mogoče jaz ne bom. - Ne bodi neumna.
Vrniva se k igri. Dajmo.
- Z Nickom se ujemata, ne? - V redu sva.
- Zgodaj je še. - Zgodaj? Saj skoraj živi pri tebi.
Ne, pa ne. Ves čas ga pošiljam domov.
Posteljo hočem zase.
Meni ga pošlji. V garaži bo kot kolo, ki ga po potrebi zajaham.
Kaj hočeš povedati?
- Z Maggie hodiva k njemu na telovadbo. - Ja.
- Super je. - Super.
Equinox mi je bolj všeč.
- Mel rabi svoj mir. - Je že v redu.
- Sranje. Punce. - Kaj?
Paul je prišel.
O bog. Je to natakarica?
Ja, iz mesa in krvi.
- Dobesedno, vse meso kaže. - Saj ni res, da jo je privlekel sem.
- To bi morali prepovedati. - Jebeš jo.
- Ja, jebeš jo. - Koliko je stara? 16, 17?
Štiriindvajset.
Misty ji je ime.
Hotela sem reči, da je Savannah, ampak Misty ji paše.
Ja.
Saj veste, vse njegove natakarice so take kot ona.
Kaj?
Prisotni so izvzeti, seveda.
V redu je. Pobral me je pred 15 leti, ko sem še lahko nosila tak bikini.
Nehaj, Sam. Seksi si za popizdit. Ko boš pripravljena,
ti bomo našle kakšnega godnega samca.
Ja. Imela boš toliko tičev, da ne boš vedela kaj z njimi.
- Prav. - Kaj pa ti veš o tičih?
Hvala, ampak kar naj ga ima.
- Ti pa imaš lahko njegov denar. - Na to pijem.
Pozni zajtrk konec tedna v klubu. Dobra hrana
in družba, pa neskončna parada v nebo vpijočega potrošništva.
Saj ne, da ga prej nisem opazil, ampak nanj zdaj gledam drugače.
Živjo. Kako gre?
Coop. Se nam boš pridružil?
- Ne vem še. Je kdo videl Hunterja? - Tu nekje je.
Jake, živjo.
- Živjo. - Klinc.
- Živjo, Jake. Kako si? - G. Cooper.
Oprosti za zadnjič. Presenetil si me.
- Ja. Tudi sam sem bil precej presenečen. - Bi rekel.
Upam, da ni trajne škode.
In, kar je še pomembneje, da ni zamere.
- Seveda ni zamere. - Dobro.
- Prisedi, pojej kaj. - Ja, Jake, pridi.
- V redu? - Če je bilo iskreno.
Pa naj tisto reč drži v hlačah. Pridi.
Če vidita Hunterja, mu recita, da ga iščem.
Hvala.
- Živjo. - Oj.
- Kako si? - Še sem jezna nate.
Vem, ampak ne vem natančno, zakaj.
- Jebi ga. - Hecam se. Hecam se. Oprosti.
Daj no, Sam. Oprosti za zadnjič. Skrbi sem imel.
Navadno ti še ne bi odpustila,
pa je Paul pripeljal natakarico in sem ranljiva. Kar me jezi.
- Ja. Si videl, kako je oblečena? - Nisem opazil.
Zato ker je skoraj naga.
Kmalu se moram počutiti zapeljivo, zato ti odpustim.
- Ne bo ti žal. - Glej, da mi ne bo.
- Živjo, punce. - Živjo. Kako ste?
Dober dan, gospe. Brad, Jules, kako sta?
Kaj je novega?
- Vse po starem. Kako je v banki? - Besni so zaradi zvišanja obrestnih mer.
- Bomo že zvozili. - Pustita službo.
- Chelsea, zelo močno udarjaš. - Hvala, g. Cooper.
Nick je igral s Tori. Najboljše si pripeljal, a?
Coop je najboljši, dragi. Za Princeton je igral.
- Sem to vedel? - Tega je že zelo dolgo.
Mislim, da bosta najini hčeri prišli v finale kot lani.
- Kaj ti misliš? - Strinjam se.
- Živjo. Kako sta? - Živjo.
Prijeten konec tedna želim.
- Kako je bilo na bazenu? - Super.
Zveze sem moral uporabiti, da sem ti priskrbel razgovor pri Three Yankees.
- Bedna služba je. - Lahko bi bila tvoja.
Nihče te noče. Da bi prišel nazaj, kjer si bil,
začni pri dnu. To sem ti hotel omogočiti.
- Ne bom se poniževal. - Boš čez pol leta mislil enako?
Samo za tvojih 5 % te skrbi.
Oja. In za 40.000, ki mi jih dolguješ.
- Samo pravim. - Ja, jaz pa pravim…
- Iti moram. - Komaj si prišel.
Vem. Pa moram iti.
Živjo, oči.
Si zadet?
Ne.
- Čisto malo. - Hunter.
- Samo enkrat sem potegnil. - Zadrži se.
Premlad si za to sranje.
Nisi šel po bobne?
Dolga zgodba. Pri meni so.
Lahko pridemo ponje? Z maminim avtom.
Pametno. Prej imam opravek, potem greva lahko po bobne.
- Zmenjeno. - Prav. Greš lahko zamenjat avta?
Lahko ti? Zatežila bo, če bo videla, da sem zadet.
Če nočeš posledic, ne delaj neumnosti. Uredi. Dajmo.
- Kako je šlo? - Bolje, kot sem mislil.
Ja? Izvoli, to boš rabil.
NICKOVA TELOVADNICA ZA JEDRO RIT
- Kaj, hudiča, je to? - Nisi še videl ritmobila?
Nickov je. Zelo ponosen je nanj.
Bi rekel.
- Hvala. - Malenkost.
- Držiš? - Ja.
Oprosti.
Živjo. Kar naprej.
Nov kavomat imava.
Kavo vam bom skuhal.
So te vrgli ven?
- Mama. - Ne, niso.
- Samo vprašam. - Luknja je bila, lepši dom iščeva.
- Zakaj ni pri tebi? - Hvala.
To ni ravno hotel s petimi zvezdicami. Zakaj bi hotela sem?
- Nimam dodatne spalnice. - Pozabljam, da nisi več v veliki hiši.
- Če je problem, grem lahko… - Ne, seveda ni.
- Samo pravim. - Kaj pa praviš?
Rada bi vedela, zakaj si hočeta na vsak način
- zasrati življenje. - Jezus. Fak.
Kdo bo brezkofeinsko?
- Jaz. - Nimava brezkofeinske.
- Srebrne kapsule so brezkofeinske. - Ne, modre, ki jih ni več.
- Jo boš vseeno? - Pravi trenutek, da poživim tesnobo.
- Torbe bom nesel gor. - Andy, kava.
Ja, potem jo bom spil.
V trgovini sem videla Brucea z družino.
Srčkana otročka ima, s čudovito poltjo.
Malo svetlejša je od Bruceove, zaradi žene.
Krasno.
Zdel se mi je zelo srečen, glede na vse.
Morala sem pomisliti, kako bi bilo,
- če bi se poročila z njim. - Še vedno bi bila jaz.
- Poročiti si se hotela? - Dolga zgodba.
Z lastne poroke je ušla.
- Živčni zlom sem imela. - Vem. Ne obsojam te, samo pravim.
- Sprememba načrta. Odhajamo. - Prav.
Kaj pa je bilo?
- Kam greste? - Ji nista mogla pospraviti sobe?
- Saj sem hotela. - Ja, seveda.
Pridita, gremo.
Rada te imam.
Rada te imam, oči.
Gremo. Kar sem.
Nihče ni spil kave.
- Stara mama je grozna. - Še sanja se ti ne, kako.
- Lahko si v moji sobi, Ali. - Lepo od tebe. Ampak nočem te motiti.
V redu je. Itak sem komaj kaj v njej.
Kurc.
Ne stoj na pragu, srhljivo je.
Oprosti. Ta je zadnji.
Super. Hvala.
- Oprosti, da sem te izselil. - Ne bo mi hudega.
Ko se postavim na noge, bova poiskala drugo stanovanje.
Andy, leta skrbiš zame.
Karkoli že misliš, da si zajebal, kot brat si krasen.
Brez tebe bi bila izgubljena.
O bog.
Opravke imam.
Boš v redu?
- Ne rabim varuške. Živi po svoje. - Prav.
Pospravi to. Dajmo.
Pred 80 leti je Herschel Levitt pred Hitlerjem ušel v ZDA.
Napraskal je dovolj denarja in v državi New York kupil bistro.
Ko je njegov vnuk prediabetik Paul, Samanthin mož,
prevzel posel, je bilo devet bistrojev in kup dragih restavracij.
Herschlov imperij, ki je družino preživljal 80 let,
bo zdaj padel v kremplje ločitvenega sodišča.
Ker Paul ni znal držati tiča v hlačah.
Živjo.
Kaj je to, jebenti?
Nickov je. Ja. Zelo estetska reč.
Zakaj ga imaš ti?
Zamenjal sem avto, ker sem moral po Hunterjeve bobne.
Nisem ga imel časa vrniti. Naporen dan je bil.
Ga dam v garažo?
Ne, boljšo idejo imam.
Čakaj. Za rit me primi.
Ja. Daj. O bog.
Ja. Ja. Fak. O bog.
Čakaj. Fak.
Fak!
Nicku bo všeč novi vonj v avtu.
- Hitro si šel iz kluba. - Ja. Družinske zadeve.
- Je vse v redu? - Ja. Jasno, vse je v redu.
Vse teže je hoditi v klub.
Edina svetla točka si ti. Pa se morava pretvarjati, da ni nič med nama.
Ni mi do tega, da bi bil spet v središču klubskega opravljanja.
O bog, nate so že vsi pozabili. Moje sranje se šele krepi.
Henryjeva punca je hotela z mano govoriti o njegovi tesnobnosti.
- Kako je šlo? - Ne tako, kot je upala.
Ne vem, ali naj jo sovražim ali pomilujem.
Njega sovraži, njo pomiluj.
- In porivam s tabo. - Tako je.
Zdaj me skrbi, da Henryja muči tesnoba.
- Prišla ti je do živega, a? - Ja. Vem. Zoprna reč.
Boš šel?
Pomislil sem, da bi ostal. In odšel, preden otroka vstaneta.
Super.
Lahko poslušava podkast.
Eden je zelo dober.
O organiziranju gospodinjstva.
- In… - Prav.
Kako ločiš lonce od pokrovk.
Prav. Pametno.
Ja, in potem…
Celo sobo imaš samo za prtljago.
Sobo za prtljago imaš. Zelo pripravno.
Ne? Prav.
Kako je bilo danes z očetom?
- Dobro. - Sta se imela lepo?
V redu je, če se imata lepo. Ne bom užaljena, res ne.
Vem.
- Nič ni narobe, če ga pogrešaš. - Saj ni drugače kot prej.
Zakaj?
Lulat sem moral.
Razumem.
- Me lahko pokriješ? - Seveda. Kam greva?
- Sem. - Prav, zlezi v posteljo. Tako.
Pokril te bom.
Prav, lahko noč.
Zmajčka bi.
- Kje je? - Na predalniku.
Ja, tu je.
Tega, a? Ja.
Prav, izvoli zmaja.
Lahko ostaneš, da zaspim?
Seveda.
Tu bom.
Ko boš pripravljen, bova oba zaspala. Prav. Tako.
V takih trenutkih, ko sem sedel na tleh v tuji hiši
sredi noči in pokrival tujega otroka,
sem spoznal, kako daleč te lahko odnese življenje, ne da bi kam šel.
Živjo.
Dobro jutro. Nisem se znašla v tvoji kuhinji,
zato sem šla ven in kupila najine najljubše kosmiče.
- Si kupila mleko? - Jebenti.
Hecam se. Imam ga. Vsaj mislim.
Kreten.
Torej, Sam Levitt.
Ja.
Zdaj ko si rekel, se mi zdi logično. Oba sta privlačna in samska.
Tu sicer nobeden ni samski. Torej, ali Sam Levitt ali prešuštvovanje.
Počasi obžalujem, da sem ti povedal.
Ne razumi me narobe. Sam je zelo privlačna.
Kolikor se spomnim. Lahko bi bilo veliko huje.
- A ne? - V redu je.
Kaj?
Hodila sta k nama na večerjo. Midva pa k njima.
Nick in Ivy tudi. Zdaj je Nick z Mel,
jaz spim s Sam. Pa moja služba.
Kot bi kdo premešal vesolje in me med tem založil.
Tako se počutim že ves čas.
Pospravila bom.
- Boš res? - Najbrž ne.
ŽIVJO, SRČEK. KJE SI?
V TRGOVINI. DOBIVA SE V KLUBU, ZARADI TORI
Koliko si star, Tony?
- Nedavno sem jih dopolnil 41. - 41.
Dobra leta. Spomnim se.
Muke do 40. leta pustiš za sabo,
počutiš se odraslega.
S staranjem pa spoznaš, da ni odraslih. In ne veš, kaj delaš.
- In sredi dneva piješ v baru. - Nekaj, česar se lahko veselim.
- Si v redu? - Ja.
- Ne meni se zame. - Veš,
- mislil sem, da sem starejši od tebe. - Ne znaš lagati.
- Bi še enega? - Bi, pa ne bom.
Hvala, mladenič.
Lep dan.
Brad in Julie Sperling nista bila doma.
To!
Natančno sem vedel, kje sta.
To sem vedel, ker bi moral biti tam tudi jaz.
Avt. 30 : 40.
Izenačeno.
Terna.
Ojla?
Jules je delala v japonski banki.
Pri poslu in pitju je premagala večino moških kolegov.
Njen mož Brad izhaja iz ugledne družine, ki je v ZDA prišla z ladjo Mayflower.
Kolikor sem vedel, je Brad večinoma igral golf in bral knjige o vojni.
Prijetna službica. Njuna hči Chelsea je prijeten otrok.
Upal sem, da jo moja hči v tistem trenutku premaguje v tenisu.
Richard Mille Felipe Massa z rožnatim zlatom, ogrodjem iz titana
in funkcijo flyback dosega 225.000 $.
Brad je ni nosil že leta. Torej je najbrž ne bo pogrešal.
Mogoče je že pozabil, da jo ima.
Avt! Igra, niz, dvoboj.
Tori Cooper gre v finale.
VPRAŠANJA IN ODGOVORI
Jules in Brad nista nič prepustila naključju.
Kupila sta teste za zaključne izpite, skupaj z odgovori.
30 : 30.
Oprostite. Pardon. Zelo mi je žal.
Opravičujem se.
Resno?
- Oprosti. - Kaj je bilo pomembnejše od tega?
- Dva dvoboja si zamudil. - Nujno je bilo. Dobro ji gre.
Se hecaš? Uničila jih je.
Ko sem rekla, da pridi, sem mislila pravočasno.
- Smešiš se. - Saj sem se opravičil.
Ne opravičuj se meni.
- Prav, lahko potem nehava? - Prav.
- 40 : 30. - Bravo.
Avt. Izenačeno.
Bravo, Chels.
Čuden občutek je biti v družbi nekoga,
ki si mu pravkar brskal po stvareh,
v žepu pa imaš njegovo uro za 225.000 $.
- Prednost Tori. - Ni mi bilo zoprno, če sem iskren.
- Bum! To! - To!
Igra, set, dvoboj.
Bravo!
To, to!
Na mrežo si šla.
- Ja, osnove tenisa. - Pridi sem.
Saj nisem mislil, da bom z malimi tatvinami rešil težave.
Ampak Lu mi je brez vprašanj dala 65.000.
Za moje razmere je bil to dober neobdavčen donos iz naložbe.
Živjo. Rocco, ne?
Je Lu tu?
Nekdo te išče.
Ne, tisti belec, ki si pogosto krtači lase.
Prav.
- Barantač. - Lepo vas je spet videti.
Richard Mille.
Zelo nobel.
Žena hoče, da prodate tudi to?
- Ločen sem. - A res?
Tudi dokumente za to uro ste izgubili, ne?
Pojdite domov.
- Kaj? - Brez dokumentov ni nič.
- Rekli ste, da jih lahko prodate. - Zdaj pa pravim,
- da nehajte, dokler lahko. - Ne razumem.
To ni moj problem.
- Ne dam. - Daj mi prstan!
- Daj mi klinčevi prstan! - To bi moral narediti že davno.
- Pojdi. - Daj prstan, Rocco! Materin je.
- Z nožem boš grozil? - Jezus.
Veš, da si gnoj, Donnie. Jebita se ti in tvoja matka.
- Dovolj, Donnie. - Svoj prstan hočem.
Svoj prstan hočem.
- Jebi se. - Nima dovolj.
- Daj no, mamin prstan je. - Koga farbaš?
Spusti klinčevi nož in se poberi.
Lahko greš, lahko pa pol leta obžaluješ, da nisi šel.
Prav, Lu. Jebi ga. Oprosti.
- Mamin je. - Reci, da se ne boš vrnil.
- Daj no. - Reci, Donnie.
- Ne bom se vrnil. - Če te še kdaj vidim tu,
te bom naluknjala. Jasno?
- Ja, ja. - Sram te bodi, Donnie.
Še si tu.
V škripcih sem.
Ne, nisi. Samo misliš, da si.
- Ne morem ti pomagati. - Sami določite ceno.
Moram prositi Rocca, da te pospremi ven?
Pizda!
Tukaj Lu. Pošiljam ti registrsko.
Sporoči, kaj veš o njem.
Prevedla Lorena Dobrila