O bog.
Jezus.
Prav.
Sranje.
Fak.
Prav.
Fak. Kurc.
Vem, kaj mislite: bazen je metafora.
Bilo pa je tudi jebeno resnično in jebeno hladno.
Nisem bil tip, ki bi analiziral samega sebe.
Do nedavnega
nisem bil tip, ki bi se zbudil v tuji hiši, v luži krvi
in potem padel v bazen. Pa sem tu.
V tistem trenutku sem s kotičkom očesa na hitro videl
zmešnjavo, v kateri sem se znašel,
in se vprašal, kako, hudiča, je šlo tako hitro vse tako narobe.
Takole je bilo…
Lloyd, pridi.
PRED ŠTIRIMI MESECI
- Žganje. - Nova runda?
- Točaj. Kaj boste? - Rum.
Kaj pije? Dobro zgleda. To naročimo.
- Dobro zgleda. Boš kaj? - Pomembno napredovanje.
Super napredovanje. Koliko si zaslužil?
Macallan 25. Točaj mi je namignil.
- Draga pijača. Upam, da sem je vreden. - Ne skrbi, ti plačaš.
Liv Cross.
- Andrew Cooper. - Vem. Pri Miku Shepherdu delam.
Oprosti, nisem te prepoznal.
Mike nam redko dovoli više od 6. nadstropja.
Fantje postajajo preveč živahni.
- Bolje, da sem videti zasedena. - Rad pomagam.
Mislila sem, da boš ti prišel k meni. Nisem več zdržala.
Prvič po dolgem času sem samski,
- zato sem neroden pri osvajanju. - Ta izjava je osvajanje.
- Precej bedna je. - Poročen si bil?
Ja, 18 let.
- Torej si… - Prestar zate.
Na starost ne gledam tako.
- Ker imaš 27 let? - 28.
- Tako pa ti osvajaš. - Mogoče.
Mogoče pa si bil predolgo vpet v zakon
- in vzgojo otrok… - Dva.
…in se družil z drugimi poročenimi pari z otroki,
da nisi pomislil, da obstajajo tudi ljudje z drugačnimi odločitvami in cilji.
- Kakšni so tvoji cilji? - Predana ljubezen,
vroč, zdrav seks, finančno udobje,
pomirjen duh, sloga.
- To so cilji vseh. - Koliko si jih dosegel?
Mogoče bi znova premislil o ciljih.
- Lahko bi ti bil oče. - Ga že imam. Precej starejši je od tebe.
- Čudno, počutim se kot zmagovalec. - Večkrat moraš ven.
- Saj sem zunaj. - Ne, v resnici nisi. Ne še.
Z vsemi tako govoriš?
- Nisi vprašal, ali sem bila poročena. - No?
Dve leti.
- Premlada si bila. - Res je.
- Izkazalo se je, da ima rad debele cipe. - Vsak po svoje.
Ironija je, da sem bila kot najstnica predebela.
Ko sem videla, kaj gleda na spletu, sem se vprašala, ali je začutil bajsko v meni
- in ga je to pritegnilo. - Verjemi, da ga ni pritegnilo to.
To je osvajanje.
Poslušaj,
razumem, da so moški tvojih let idioti.
Karkoli že je tisto tam,
pijano mahanje s tiči.
Otročji tipi, ki ti ne sežejo do kolen ne v pogovoru ne v postelji.
Zato moški mojih let zgleda kot prijetno nasprotje, ne?
Premišljen sem, moder, več moža,
- karkoli že to pomeni. 27 jih imaš? - 28.
Dvajset let mlajša si od mene. V tem trenutku bi šlo.
Imam denar, ti pa svobodo. Potovala bi in se učila drug od drugega.
- V pogovorih in postelji. - Ja.
Zdel bi se ti zanimiv, ker imam za 20 let več zgodb.
Ti pa meni, ker živiš za trenutek
z brezskrbno neposrednostjo, ki sem jo že davno izgubil.
Brez težav bi zabavala drug drugega. Nekaj časa bi šlo.
Čez deset let jih boš imela 38, jaz pa 58.
Začelo se bo krhati. Mogoče boš hotela otroke, jaz jih že imam.
Mogoče boš mislila, da si kaj zamudila.
- Še vedno boš mačka. - Se ti zdim mačka?
- Staral se bom. - Vidim, da se boš lepo staral.
Ja, ker sem se že začel starati. Manj bova seksala in več pila.
- Nekaj časa bo mogoče še šlo. - Veš, da preveč govoriš?
Notranji monolog in ženo sem izgubil nekje istočasno.
Skočiva še deset let naprej.
- Morava? - Star bom 68 let.
Naj bom še tako lepo skrbel zase,
bo moja prostata naredila svoje, lasje tudi.
Spraševala se boš, kakšno bo tvoje življenje, ko se stegnem.
Vsakič ko boš šla zdoma, se bom spraševal, s kakšnim žrebcem seksaš.
Res? Si tako negotov?
Ne še, ampak bom.
- Pa značaj? - Tvoj ali moj?
- Veš, da bom varala? - Ne, me bo pa skrbelo.
Čudna mešanica samozavesti in kompleksov.
Ljubosumen starec bom, ti pa nemirna ženska na višku spolne moči.
Oba bo razžiral strah, da bova zadnja, najhujša leta,
preživela čisto sama.
Res vau. Kdaj si pripravil vse to?
V desetih sekundah, ki si jih rabila od tam do sem.
Lahko bi oporekala vsemu temu,
ampak, če sem iskrena, sem samo iskala seks.
Imaš tudi pri tem pomisleke?
Ne da bi vedel.
Dajmo!
TRI MESECE POZNEJE
Takole gre…
Po kolidžu dobiš delo v veliki firmi.
Si samo zobec velikega kolesa, ampak si noter.
V mestu najameš precenjeno luknjo, ker veš, da denar bo.
Poročiš se, saj veš…
In žena se preseli k tebi.
Brez denarja si, ampak zdaj sta dva. V tem sta skupaj, kar je prijetno.
Nihče ne bo tako seksal s tabo, kot je ona v tisti luknji.
Niti ona.
Garaš ko konj in se povzpneš.
Najlažje zasluženi denar.
Niso ravno konzervirana hrana in puške.
Živjo. Ja.
In ko vse teče kot namazano, ko vse štima, dobiš prvega otroka.
Dihaj!
Kupiš hišo, 30 % pologa, 30-letni kredit po 4,5 %.
In spet si brez denarja.
Zato delaš bolj zagnano in dlje. Začneš dobro služiti.
In se zavedati, da bi lahko zaslužil še več.
Drugi otrok.
Druga hiša. Spet brez denarja.
Ampak tokrat je drugače.
Zakreditiran si, kar je nobel izraz za to, da lahko kaj pokažeš.
Hišo, avtomobile, stvari.
Pozabil si na naivne sanje, ki si jih nekoč imel.
In na stvari, ki so ti kaj pomenile.
Vse se dogaja prehitro, da bi se spraševal:
"Kdaj je dovolj?" In "V čem je smisel tega sranja?"
Tretja hiša.
Nekega dne, pet let po nakupu hiše,
spoznaš, da ti je uspelo.
Da si dosegel raven, kjer si lahko prvič privoščiš svoje življenje.
Sredi tega klobčiča, ko se ti zdi,
da si obrzdal življenje in njegove večne izzive,
pa po navadi najdeš ženo v svoji postelji…
Sranje.
S svojim prijateljem.
Četrta hiša. Najeta.
Majhna, ampak ne skrbite, tudi depresivna.
- Zakaj imamo delnice Pac-Proja? - Malo jih imamo.
- Malo? Se slišiš? - Opomogli si bodo.
Povsod služimo, ne rabimo izgube pri neuveljavljeni tehnologiji.
- Znebita se jih, danes. - Prav.
- Kaj mu je? - Meni? Nič.
Pustila ga je.
- Je to novica? - Ljubim jo.
Ne. Ljubiš ljubezen.
- Ne vem, kaj bom. - Jaz vem. Znebi se Pac-Proja.
Hvala.
- Dobro jutro, Coop. - Jack.
Gospoda.
- Danes igrava skvoš. - Res? Mi je Mary sporočila?
- Najbrž sem jaz zamočil. Imaš opremo? - Ja.
- Super. Poldne? - Ja.
Krasno.
Avt! Potrudi se, no.
Servis. Jebentiboga.
- Kako otroka? - Dobro.
- Žena? - Bivša žena.
Je še s tistim tepcem košarkarjem? Kako mu je že ime?
- Nick. Ja. - Saj ga bo doletela karma.
Ko smo že pri tem, slabo novico imam.
- Saj se ti rak ni vrnil, ne? - Kaj? O bog, ne.
Ne, modo, ki mi je ostalo, je v redu. Zelo debelo je.
Ne, odpuščen si, Coop.
- Super. - Resno. Moram te odpustiti.
Kaj?
- Tista punca… Kako že? Olivia. - Katera punca?
- O čem govoriš? - Olivia Cross.
Oliv… Liv Cross?
Direktor, ki spi s podrejeno uslužbenko…
Ni moja podrejena. V Shepherdovi skupini je. In…
- Prej je nisem poznal. - Vseeno, važno je, ali si seksal z njo.
Saj sta seksala, ne?
Pofukaj me!
Ja, konec tedna, pred tremi meseci.
- Sporazumno. Ona je osvajala mene. - Vseeno, njen nadrejeni si.
- Nisem je poznal. - Vedel pa si, da dela za Shepherda, ne?
Težava je, ker misli, da zato ni dobila stolčka podpredsednice.
Podpredsednice? 27 let ima.
- 28, pa nisem prišel razpravljat. - Ne moreš me odpustiti.
Podjetje ima strogo klavzulo o prepovedi takega druženja.
Sem si me pripeljal, da me odpustiš?
Kadrovska je morala zaseči tvoj računalnik.
- Zaščita podatkov. - To so moje stranke.
Podpisal si konkurenčno klavzulo, torej so še najmanj dve leti naše.
- Me boš res tako pokopal? - Saj veš, kako gre.
Pa kapitalski račun?
- To je moj denar. Tega ne moreš. - Odpuščen si z razlogom.
Na tem računu je vse, kar imam. Uničil me boš.
Oprosti, da je tako, ampak tako je.
Tožil te bom.
- Pol leta boš dobival plačo, če ne boš. - Jebi se.
Ja. No…
Dam ti nekaj dni, da se odločiš.
Hunter!
- Kaj delaš tu? - Prej sem končal in prišel pote.
- Ni torek. - Vem. Pomislil sem, da bi se družila.
- Šla na sladoled. - Sem česa kriv?
Jezus, ne.
Kaj je narobe s tem, da bi se oče rad nenapovedano družil s sinom?
Kako šola?
- Kako šola? - Dobro.
Je inštruktorica v redu?
Recimo.
Imaš punco?
- Ne. - Je kaj na vidiku?
Ne.
Misliš, da bi mi lahko odgovoril z večzložno besedo?
Mogoče.
- Greš noter? - Ja, Tori bi rad pozdravil.
- Živjo. - Živjo, mami.
- Kako je bilo v šoli? - Dobro.
- Kaj delaš tu? - Hunterja sem peljal na sladoled.
- Ni torek. - Ja, sem slišal.
- Je Tori doma? - Ne še.
Kaj? Zakaj me čudno gledaš?
- Saj te ne. - Pogledala si me,
češ nočem te čudno pogledati. Kaj je narobe?
Ni dobro, da prideš, ko ni tvoj dan.
Samo na sladoled sem ga peljal.
To ga zmede. Meje so tu z razlogom.
- Meje? Misliš, kot je monogamija? - Resno, Coop?
Po dveh letih še vedno igraš na to karto?
Kdaj pa zastara prešuštvo?
Najbrž prej kot traja tvoja igra žalostnega rogonosca.
- Kdo še reče rogonosec? - Če bi malo pogledal vase,
bi dojel, da se te stvari ne zgodijo same od sebe, in prevzel del odgovornosti.
Oprosti, spala z Nickom, me vrgla iz hiše,
jaz plačujem za vse to, pa praviš, da nisem odgovoren?
- Ne grem se tega. - Ni zabavno, če se grem sam.
- Ej! - Kaj?
- Ti je rekel, da rabi nove bobne? - Kaj je narobe s starimi?
Ne vem, stari so in zmahani. Bend, v katerem igra, je dober.
Nove rabi. Nick se je ponudil…
Ne, Nicku ni treba skrbeti za bobne za mojega sina.
- Če imaš preveč dela… - Uredil bom.
Čakaj, Coop. Tori sem peljala k dermatologu.
- Lepo kožo ima. - Ji boš to ti povedal?
Lasersko zdravljenje hoče. Trikrat mora iti.
1500 na seanso. Račun ti bodo poslali po e-pošti.
- Vsakič ko te vidim, me stane. - Pa se drži torkov.
Povej Tori, da jo pozdravljam.
Jezus.
Jebenti. Ne me jebat.
Sranje. Opravičujem se. Jaz sem kriv.
Ja, si.
- Podatke vam bom dal. - Tori?
Živjo, oči.
Jake, to je moj oče. Oči, to je Jake.
Me veseli. Žal mi je, da sva se tako spoznala.
- Kdo sploh si? - Jake Weston.
- To mi nič ne pove. - Moj fant je.
- Koliko si star? - Dvajset, gospod.
Ne kliči me gospod. Nisem nasedel.
- Oprostite. - 17 let ima. Poznaš zakone v tej državi?
- Oči. - Ni tako, gospod.
Še enkrat mi reci gospod, pa te bom sunil v jajca.
Oči, ne nori. Mami, oči nori.
- Podpiraš to? - Pojdita noter
- in pojejta kaj. - Nimaš nič proti?
- Oprostite, za avto. - Odjebi, Jake. Pojdi v rit.
- Kaj ti je? - Ti je prav, da posiljuje najino hčer?
- Prosim te. Zaljubljena je vanj. - Otrok je, on pa ima 20 let. Ni v redu.
O bog.
- Super, Nick je tu. Živjo. - Živjo, Coop.
On bo uredil.
Moram te pozdraviti.
- Živjo. - Živjo. Prav.
Spekel bom zrezke, krasno meso sem dobil.
Ne bi ostal na kosilu?
Če bi ostal na kosilu? Le zakaj ne?
Najbrž zato, ker bi ob mislil na to, da bi šel na svoj vrt
in s 5000 dolarjev vrednega žara jedel zrezke,
ki jih peče tip, ki poriva mojo ženo,
najraje potegnil nož in si izrezal srce.
Zato nočem ostati na kosilu.
Grem.
Razumem te, Coop.
Res te štekam. Nekako poskušam zgladiti vse to.
- Zaradi vseh nas. - Veliko sreče pri tem.
Povej pezdetu, da bo dobil račun.
Pazi na prste.
Vozil sem vso noč, Haskell pa je spal.
Kmalu sem postal zaspan.
DVIGI, PLAČILA
- Kmalu bom pri Sue. Dolge poti bo konec. - Fak.
Ne bo nas več dušil beton. Začel sem premišljevati o prihodnosti.
Ta ne bi mogla biti lepša, tudi če bi jo okrasil z neonskimi lučmi.
Če me bodo ujeli, jih bo zanimalo, kje sem dobil avto.
- Obtožili me bodo umora. - Ne, če boš pameten.
Živjo.
Kaj delaš?
- Živjo. - Živjo.
Ja! Pizda, ja. Daj!
Samanthin mož Paul je obogatel z bistroji. Je trebušast
in ima hudo erektilno disfunkcijo.
Ja! Jebetiboga, ja!
Samantha po ločitvi nadomešča izgubljeni čas.
Jezus.
Do krvi si me.
Vsaj veš, da nisem blefirala.
- Je vse v redu? - Ja.
- Moraš iti? - Ne.
Zakaj? Hočeš, da grem?
Ne, samo… Zdelo se mi je, da imaš nekaj
- pomembnega. - Ne.
Prav.
- Ej. Kaj je bilo to? - Vse je super.
Če bi rada kaj rekla, daj.
Pred nekaj minutami si končal vame, pa bi se me že rad znebil.
- Sam, o bog. - Ne, v redu je, res. Grem.
Saj je samo biologija, ne? Padec dopamina po orgazmu.
- Pomislil sem, da je kaj z otroki. - Moji otroci spijo, hvala za skrb.
Mislim, da je nesporazum. Zdi se mi, da me ne razumeš.
Malo neprijetno je, če sem iskrena. Saj si me ti poklical, ne?
Zapeljivo sem se oblekla…
- Sam. - Poklicala sem varuško…
Sam. Oprosti.
Nočem, da greš.
Iskreno povej, misliš, da bi bila lahko kdaj kaj več kot to?
Daj no. Sam.
Daj no.
To se greva že pol leta.
Ni se še razvilo v ljubezen.
Veš, koliko sem prinašal Baileyju.
Če pripeljem pol poslov sem in to povežemo s teksaškimi naftarji,
lahko prinesem pol milijarde dolarjev v enem letu.
Pa še z nobeno nisi spal tukaj.
- Jack kliče naokoli. Ne smemo te vzeti. - Jaz sem ti priskrbel to delo, Monty.
Jack kliče naokoli.
- Vem, da Jack kliče naokoli. - Jebeš Jacka. Tu nima prijateljev.
- Me veseli. - Jacka ne smem razjeziti,
- zdaj ko gre tehnološkemu sektorju slabo. - Že dolgo bi te rad dobil.
Koliko časa ne smeš opravljati poslov? Devetdeset dni?
Nekoč sta bili vlogi zamenjani, Monty.
- Vem. - Dve leti?
- Nisi dal pogodbe pregledati odvetniku? - Splačalo se mi je, kaj naj rečem.
- Hočeš nasvet? - Niti ne.
Veš, da te zato ne morem vzeti.
Počakaj, da se zadeva poleže, ker nihče noče imeti nič s tabo.
Pokliči hčerinske pisarne v Dubaju. Dol jim visi za klavzulo in kiks s punco.
- Punca ni bila kiks. - Vseeno jim je, to hočem reči.
Coop, daj no, ne bodi tak.
- Oprosti za zamudo. - Naročil sem ti kot vedno.
- Prideš na zabavo k Millerjem? - Povabljen sem, zakaj ne bi prišel?
Brez razloga.
Če ne bi hodil na srečanja, na katerih sta Mel in Nick,
- ne bi šel iz hiše. - Na tvoji strani sem.
- Ni strani. - Pa so!
- Prav. Kaj je narobe? - Kaj?
Ne gledaš v telefon, ne ješ hitro, nekaj je narobe.
- Kaj, če nekaj časa ne bi delal? - Zakaj ne?
Da bi se družil z otrokoma, prebral knjigo.
- Govoriva o nekaj tednih? Mogoče mesec? - Tako je.
Ali eno leto.
Coop, v vsakem pogovoru pride do točke,
ko mora človek preiti na bistvo.
Službo sem izgubil.
- S kom si seksal? - Zakaj takoj sklepaš…
Nisi pijanec ali rasist in dobro delaš. Ostane seks.
Jezus, Barney, daj no.
Ne razumem, zakaj me je tako zajebal. V najhujšem primeru je bil spodrsljaj.
Jack je tako dobil tvoje posle. Je res?
- Kaj? - Spodrsljaj.
- V drugem nadstropju dela. - Nisi mogel najti
- druge? - Navalila je name.
- Vseeno. - Pa ne bi smelo biti vseeno.
Bailey se bo pogodil.
- Kaj? - Toži jih. Pogodili se bodo.
Zakaj bi se?
Ker nisi pijanec, rasist in dobro delaš.
- Nočejo, da gre to na sodišče. - Menedžer mojih financ si, ne odvetnik.
Kot menedžer ti svetujem, da najameš odvetnika.
Koliko časa lahko preživim s tem, kar imam?
S prihranki?
- Šest, največ sedem mesecev. - Nemogoče.
Žena, otroka, dve hiši, avtomobili, zasebni šoli.
Ne pozabi na sestro. Pa še bi se našlo.
- Jack se bo pogodil. - Jack me bo uničil. Ne morem jih tožiti.
Ne moreš, da jih ne bi.
Mislil sem, da imam več.
Saj si imel. Lani so te sesule tehnološke delnice.
Saj so vse.
Niso se vsi ločili. Ali seksali s sodelavko.
- Montyja obišči. - Sem. In Lancea.
- Nič? - Dve leti ne smem opravljati poslov.
Vem.
Coop, kaj piješ?
Pozabi. 15-letni japonski viski imam. Moraš ga pokusiti.
Dva.
Lehajim.
Ni mehak?
Ja.
Torej… Kako samsko življenje?
Ima svoje trenutke.
Pa ja! Gotovo se dobrih mrh kar tare.
Povej kakšno sočno zgodbo.
Letos spet predsedujem dobrodelni prireditvi za raka.
Rezerviral sem ti dve mizi, kot lani.
- Koliko že je miza? - 30.000.
- Daj no, lani si vzel dve. - Lani nisem bil ločen, Peter.
Ja, oprosti.
Ne bi te smel spraviti v neroden položaj.
- Jaz bom vzel mizi. - Pusti.
- Si prepričan? - Ja, v redu je.
- Nisem hotel biti kreten. - Nekateri so naravni talenti.
Jebi se.
Saj je v redu, ne? Sami odrasli smo.
- Seveda. V redu je. - Odlično.
Divja zabava.
Viski 25. Hvala.
Trikrat NBA all-star. Kaj češ?
Ja.
Enako bom kot on, samo več.
Na Coopovo ekipo?
Še enega.
Zato sem rekla Petru,
da morava kam z otroki,
preden ne bodo hoteli imeti nič z nama.
Kaj bova potem? Se pogovarjala?
Predolgo sva poročena za to.
Zato gremo v soboto v Belize.
Našla sem vilo s čudovitim pogledom na obalo.
Otroci so v sosednji vili,
- da ne bo gneče. - Takoj pridem.
Veva, da jih bova videla, ker sta kuhar in jedilnica pri naju.
Letovišče Turtle Inn ne ve, kaj ga čaka.
- Kako si, Coop? V redu? - Ja, Mel. Pa ti?
Ja.
Ej, vidva, a lahko rečem, da je super,
- da sta se prijateljsko ločila? - Diane.
Se spomniš Mikove in Gayline ločitve? Tu je bilo kot na bojišču.
- Ne zdržita v istem prostoru. - Niti v istem mestu.
A ne? Sam, misliš, da bosta s Paulom še prijatelja?
Niti pod razno. Ampak hvala, da si vprašala, pred vsemi.
Občudujem vaju, ker sta vse izpeljala dostojanstveno.
Ko se bova ločila, bi se morala takole.
Dovolj si pila.
Samo…
Super se mi zdi…
Da smo tako razsvetljeni.
- Vidiš? - Veste,
Melino in Nickovo razmerje je uničilo najin zakon.
Čas bo povedal, kako jo to uničilo otroka.
Ampak vi ste tako super glede vsega.
Če bi vedel…
Scat grem.
Ne vemo, kako so jo ubili. Menimo, da je orožje…
- S svečo so jo mahnili. - S svečo? Res?
S težko, srebrno.
- Kako veste? - Mikroskop.
Izvolite.
- Zamenjamo avto? - Oja, jebenti.
PREVIDNO – KRHKO
- Fak! - Jezus.
- Oči! - Jebentiboga, no.
Ne moreš verjeti, pizda.
- G. Cooper. - Spelji se, Jake.
Oprostite. Nisva vedela, da boste tu.
Prisežem. Fak.
Oči! Kaj si naredil?
- Ne kliči me gospod. - Si dobro?
Kaj je narobe s tabo?
Oglasiti se moram.
- Boksnil me je v… - Bruce? Kaj?
- Kako ti lahko pomagam? - O bog.
- Čez 10 minut bom tam. - Si nor?
Oprosti. Adijo.
Led daj gor, pa bo dobro.
Videti je resnična.
Okus ima, kot da je resnična.
Moja lažna plastična ljubezen.
- Živjo, Bruce. - Hvala, da si prišel.
Ne morem zatreti teh čustev.
Lahko jih peljem gor na lestev.
Ko bi vsaj lahko samo ušla.
- Živjo, Andy. - Bruce me je klical.
Ja, sem si mislila. Itak rabim prevoz domov.
- Kako si prišla sem? - Peš.
- Spet ne jemlješ tablet? - Hotela sem čutiti.
- Kako se počutiš? - Usrano.
- Kako se imaš ti? - Enako.
Ne zgledaš najbolje. Pa to pravim jaz.
Pridi, greva domov.
- Še me ljubi, veš. - Ženo in otroka ima.
Vsak ima kaj.
Kaj si pela? Smashing Pumpkins?
Radiohead, tepec.
Ja, ja, seveda. Pridi.
Vse bo v redu.
Daj kitaro. Sedi noter.
- Nov avto? - Sposojen.
Ne zajebavaj.
- V riti sem, Ali. - Kako globoko?
Mogoče boš morala iz stanovanja in k staršem.
Reveža.
- Ja, če ne boš jemala zdravil. - Nič ne obljubim.
- V tem avtu smrdi. - A ne? Kot bi se kdo stegnil v njem.
Liv. Liv.
Rad bi govoril s tabo, prosim.
Zelo mi je žal. Bedno, da so te odpustili.
- Res tako misliš? - Seveda.
Lahko potem umakneš pritožbo?
Prekliči obtožbe in se odpovej tožbi proti Baileyju.
- Da dobim nazaj službo. - Kaj?
Oprosti, če se nisem korektno obnašal.
- Mislil sem, da se imava fino. - Čakaj, nehaj.
Ne vem, o čem govoriš.
Nisem vložila pritožbe.
- Coop. Zaseden je. - V redu je, Mary.
- Ni bilo pritožbe. - Ne smeš biti tu.
- Liv Cross ni vložila pritožbe. - Slišal sem, da je.
- Ne serji, to si ti zakuhal. - Prekršil si pravila.
Zajebal si me, da bi dobil moje stranke.
- Sam si se zajebal. - Nisva bila prijatelja?
Vsaj kapitalski račun mi pusti.
Prosim. To je moj denar. Rabim ga.
Ne, ni.
Napaka je bila, da si mislil, da je kaj od tega tvoje.
Prav, prav.
Ni tvoje, če tega ne znaš obdržati.
Ne morem dovoliti, da uničiš lepi motor. Vklopi ga.
Izvoli.
Kako Torijin fant?
- Jake? - Tako je.
- Preživel bo. - In Tori?
Še nekaj dni počakaj. Trudim se.
Nisi v redu, Coop.
Oprosti za tisto na pikniku. Preveč sem ga spil.
Ne govorim o pikniku ali o napadu na hčerinega fanta.
- Čeprav, mater, no. - O čem pa?
Ne vem.
Zdiš se mi tako sam.
Ja. Saj stanujem tu, ti pa stanuješ v najini hiši z otrokoma.
- Vem. - Zapustila si me. Zato sem…
- Sam. - Ne govorim o tem.
Skrbi me zate.
Kaj je?
Še vedno lahko govoriš z mano.
Dobro sem.
Res. Urejam si življenje.
Prav.
Upam.
- Hvala, da si se oglasila. - Hvala za pivo.
Ga. Cross.
- Želite? - Prišla sem po razlago.
- Glede Cooperja. - Nisem vložila pritožbe.
Nekdo vaju je prijavil kadrovski.
- Ni bilo pritožbe. - Viski?
- Ne. - Sedite.
Obžalujem, kako so se izrazili, ampak pritožba ali ne,
g. Cooper je kršil pravila podjetja o vedenju.
Na vodilnem položaju je. Nedotakljivost jemljemo zelo resno.
Ni v moji organizacijski shemi. Ni moj nadrejeni.
Vas ne bi mogel odpustiti, če bi hotel?
- Ni ga bilo treba odpustiti. - Moji odvetniki pravijo drugače.
Shepherd pravi, da ste odlični. Rad bi vas povišal
in dal za vodjo oddelka. Ste pripravljeni?
- Kakšno zvezo ima to s tem? - To je preteklost, gremo naprej.
Bolj me zanima vaša prihodnost kot Coopova preteklost.
Čez minuto imam telefonski klic.
Pojdiva ta teden na kosilo in se pogovoriva.
- Mary bo uredila. - Ni prav, da se nama Shepherd pridruži?
Lahko se.
Hvala.
ŽELIM SI…
Prav, imaš vse…
Življenje je z določenega stališča skupek odločitev.
Millerjevi so se odločili iti v Belize. Jaz sem se odločil iti k Millerjevim.
Westmont Village ima svojo patruljo za varovanje. In policijsko postajo.
Zločinov skoraj ni.
Če dolgo živiš v takem kraju, se počutiš ločenega od sveta.
Pozabiš na alarmni sistem in zaklepanje vrat.
Patek Philippe Nautilus, 18-karatno belo zlato,
modra številčnica, vodotesnost do 30 m. Kot da bo to kdaj potreboval.
Kot pravi oglas: "Patek Philippe ni tvoj,
zgolj paziš nanj za prihodnje rodove."
Prihodnji rod ima uro na telefonu. Zato je ne bo nihče pogrešal.
- Dober večer. Je vse v redu? - Dober večer. Stanujete tu?
Ja.
Hiša je od nocoj na varovanju.
Spodaj sva videla hondo in luči v hiši. Zato sva prišla preverit.
Avto je sinov. Rekel sem mu, naj ga da v garažo, preden gremo.
- Torej greste na počitnice? - Ja, zgodaj zjutraj.
Žena vam je najbrž sporočila napačen datum.
- Nič hudega. Prijetno pot. - Najlepša hvala.
Ne vem, kaj sem mislil. No, to ni res.
Mislil sem, da sta Peter in Diane Miller kretena in si tega ne zaslužita.
In da je veliko takih kretenov
v soseski v hišah, kot je ta.
Polnih dragih stvari, ki jih ne bodo nikoli pogrešali.
Kupi pozabljenega bogastva, ki se valja po predalih,
kjer nikomur nič ne koristi.
To sem vedel, ker sem bil do nedavnega eden teh kretenov.
Mislil sem na alimente, odvetniške storitve, dve hiši,
šolnine, davek na premoženje, zdravstveno zavarovanje, inštruktorje,
otroške psihologe, stroške za avto, pleskarje, vodovodarje, bobne
in bančni račun, ki je bil v rdečem zaradi ločitve.
In kako nihče, niti policaji, ne bodo posumili v tipa, kot sem jaz.
Ne pravim, da je bila ideja dobra, samo začasno je bilo.
Za plačilo računov, dokler se ne bi pobral.
Mislil sem si: Kaj je najhujše, kar se lahko zgodi?
Prevedla Lorena Dobrila