Ak dievs.
Jēziņ.
Labi.
Velns.
Dirsā.
AMONJAKS
Labi.
Velns. Velns.
Zinu, ko jūs domājat: baseins ir metafora.
Bet tas arī bija sasodīti īsts un sasodīti auksts.
Es vispār nebiju tāds čalis, kas baigi aizrautos ar introspekciju.
Protams, vēl nesen es nebiju tāds čalis, kas pamostos uz grīdas
svešā mājā, klāts kāda miruša tipa asinīm, pirms iekrītu baseinā, bet te nu mēs esam.
Un tajā brīdī nebija iespējams ar acu kaktiņu nepamanīt,
par kādu elles katlu kļuvusi mana dzīve,
un nebrīnīties, kā, pie velna, viss tik ātri varēja aiziet pa pieskari.
Tā notiek…
Loid, nāc.
PIRMS ČETRIEM MĒNEŠIEM
- Dzeram šotiņus. Šotiņus. - Vēl?
Jā, bārmeni.
- Kādus gribat? - Ņemam rumu.
Ko dzer viņa? Ņemam to. Labi izskatās.
Labi izskaties. Nopirkt tev kaut ko?
Labāks darbs!
Tev ir labāks darbs. Cik tu nopelnīji?
Cik tu nopelnīji?
Macallan 25. Bārmenis man pačukstēja.
- Dārgs dzēriens. Cerams, esmu tā vērts. - Neuztraucies. Maksāsi tu.
Liva Krosa.
- Endrū Kūpers. - Zinu.
Strādāju Maika Šeperda grupā.
Piedod. Neatpazinu tevi.
Nekas. Maiks mūs reti laiž virs septītā stāva.
Tie psihie fani satrakojās.
Likās - labāk izskatīties nodarbinātai.
Prieks palīdzēt.
Brīdi šķita, ka pienāksi pie manis, bet kļuvu nepacietīga.
Jā, nu, ē, šobrīd pa ilgiem laikiem esmu viens,
diemžēl man nav daudz šarma.
Tavs šarms ir tas, ka saki - tev tā nav.
- Visai vājš. Saproti? - Biji precējies?
Jā, 18 gadus.
- Tātad tu esi… - Daudz par vecu tev.
Es to tā nesaredzu.
- Tāpēc, ka tev ir kādi 27 gadi? - 28.
- Un tas ir tavs šarms. - Varbūt.
Vai varbūt biji tik ilgi iegrimis laulības ieradumos
- un bērnos… - Divos.
…dzīvodams starp citiem laulātiem ļaudīm ar bērniem,
ka neesi apsvēris, ka ir vesels bars tādu, kam ir citādas izvēles un citādi mērķi.
Tad kādi ir tavi mērķi?
Ilglaicīga mīlestība,
kvēls, veselīgs sekss,
finansiālās ērtības,
dvēseles miers, harmonija.
- Tādi mērķi ir visiem. - Un cik no tiem esi sasniedzis?
Es tikai saku: varbūt nedaudz pārdomā noteikumus!
Es varētu būt tavs tēvs.
Man jau viens ir. Milts. Labs cilvēks, daudz vecāks par tevi.
- Dīvainā kārtā jūtos ieguvējs. - Tev vairāk jāiziet cilvēkos.
Es tagad esmu cilvēkos.
Nē, neesi. Ne gluži. Vēl ne.
Piedod, tu tā runā ar visiem?
- Nejautāji, vai esmu bijusi precējusies. - Esi?
Jā. Divus gadus.
- Nu, tu biji pārāk jauna. - Tā bija.
Un izrādījās, ka viņam patīk tuklas padauzas.
Katram savs.
Ironiski ir tas, ka tīņa gados biju neveselīgi tukla,
bet mēs satikāmies krietni vēlāk.
Bet pēc tā, ko atradu viņa pārlūkošanas vēsturē,
prātoju, vai iepazīstoties viņš sajuta manī tuklīti
un tas viņu pievilka.
Tici man, ne jau tas viņu pievilka.
Re, tavs šarms.
Klau,
es saprotu, tava vecuma čaļi pārsvarā ir idioti.
Lai kas tas tur būtu -
tā… viskijdaiktu šūpošana.
Narcistiski puišeļi galīgi netur tev līdzi ne sarunās, ne gultā.
Tāpēc salīdzinājumā mana vecuma vīrietis izskatās kā nevainojama pretinde, vai ne?
Esmu prātīgs. Esmu gudrs. Vairāk vīrietis,
lai ko tas nozīmētu.
- Bet tev ir 27? - 28.
28, tātad esi 20 gadus jaunāka par mani.
Un šobrīd tas lieliski der, vai ne?
Man ir nauda, tev ir brīvība,
varētu kopā apceļot pasauli, mācīties viens no otra.
- Sarunās un gultā. - Jā. Tieši tā.
Es tev šķietu interesants,
jo man ir par 20 gadiem vairāk stāstu nekā tev,
un tu šķieti interesanta man, jo dzīvo mirklim
pārgalvīgā steidzamībā, ko es zaudēju pirms miljards gadiem.
Tāpēc mums nebūs grūti vienam otru izklaidēt.
Un kādu laiku tas darbosies, vai ne?
Tad pārlec desmit gadus uz priekšu. Tev būs 38, man - 58.
Tad viss sāks nedaudz šūpoties.
Tu varbūt gribēsi bērnus, man jau ir.
Sāksi prātot: "Vai neesmu palaidusi garām vienu no dzīves īpašajām pieredzēm?"
- Joprojām būsi satriecoša… - Šķietu tev satriecoša?
Es novecošu.
Redzu, ka tu novecosi skaisti.
Redzi tāpēc, ka tas jau sācis notikt.
Doma tāda: mums būs mazāk seksa un vairāk vīna,
un varbūt kādu laiku tas vēl derēs.
Kāds ir teicis, ka tu daudz runā?
Nu, apmēram vienlaicīgi es pazaudēju gan iekšējo dialogu, gan savu sievu.
Vienalga, pārlecam vēl desmit gadus.
- Vajag? - Man būs 68 gadi.
Lai cik labi par sevi rūpēšos,
mana prostata darīs, ko dara, tāpat arī mati,
un tu dienas vadīsi, domādama, kāda tev būs dzīve, kad atstiepšu kājas.
Tikmēr, kad vien tu iziesi no mājas, prātošu, ar kuru jaunu ērzeli tu drāzies.
Tiešām? Esi tik nedrošs?
Nu, vēl ne, bet būšu.
- Jā, bet kā ar raksturu? - Tavu vai manu?
- Esi drošs, ka krāpšu? - Nē, esmu drošs, ka uztraukšos.
Dīvaini: kopā pašpārliecība un zems pašvērtējums.
Būšu greizsirdīgs vecs trollis,
un tu būsi nerimtīga sieviete pašā seksuālajā briedumā,
un mūs abus pārņems urdošas bailes,
ka dzīves pēdējos gadus, smagākos gadus, pavadīsim pilnīgi un galīgi vieni.
Oho.
Vienkārši nav ko teikt. Kad tu to visu izdomāji?
Tajās desmit sekundēs, kad tu nāci no tā krēsla šurp.
Nu, es varētu te sēdēt un sparīgi to atspēkot,
bet, godīgi sakot, vecīt, es tikai gribēju pārgulēt.
Cik daudz problēmu tas tev rada?
Neviena nenāk prātā.
Aiziet!
TRĪS MĒNEŠUS VĒLĀK
Tā notiek…
Uzreiz pēc koledžas tu dabū darbu lielā firmā.
Esi maza skrūvīte milzu mehānismā,
bet esi ielicis durvīs kāju.
Nopērc pilsētā sūdīgu dzīvokli, ko knapi vari atļauties,
jo zini, ka naudu nopelnīsi.
Tu apprecies, jo, nu zini…
Un viņa ievācas tajā sūdīgajā dzīvoklī.
Esi pilnīgi bez naudas, bet tagad esat divi.
Cīnāties kopā, un ir laba sajūta.
Piezīme: neviens tevi tā nedrāzīs kā viņa tajā sūdīgajā dzīvoklī.
Ieskaitot viņu.
Tāpēc jūs strādājat vaiga sviedros un izkārpāties uz zaļa zara.
Drošākā, vieglākā nauda, ko nopelnīsiet.
Nu, tā īsti nav konservēta barība un bises.
Sveika. Jā.
Un tad, kad tev viss šķiet labi,
zini, kad viss ir miera vējos, tev piedzimst pirmais bērns.
Elpo, elpo!
Tu nopērc māju - 30 % pirmā iemaksa, kredītā uz 30 gadiem ar 4,5 % likmi.
Un atkal esi bez naudas.
Tāpēc strādā cītīgāk un vairāk.
- Sāc pelnīt lielu piķi… - Lieliski.
…kas tikai liek apzināties, ka tu varētu nopelnīt vēl lielāku piķi.
Bērns numur divi.
Māja numur divi.
Atkal bez naudas.
Bet tas nozīmē kaut ko citu.
Tev ir ko likt pretī, tā var smalki raksturot to,
ka ir ko parādīt, ko tavas pūles sasniegušas.
Māja, mašīnas, mantas.
Un līdz tam brīdim tev jau aizmirsušies naivie plāni, kas tev kādreiz bija,
un lietas, kas tev sākumā bija svarīgas.
Tu kusties pārāk ātri, lai jautātu sev ko tik sarežģītu:
"Kad būs gana?"
Un: "Tiešām, kāda no visiem šiem sūdiem jēga?"
Māja numur trīs.
Tad vienu dienu piecus gadus pēc mājas nopirkšanas
paskaties augšup un saproti, ka esi tik tālu -
šajā svētajā situācijā, kur pirmo reizi vari šo savu dzīvi atļauties.
Un tajā noslēpumainajā virknē, kur šķiet, ka dzīve
un tās nebeidzamie grūtie izaicinājumi ir pakļauti,
parasti tieši tad ieraugi, ka sieva, ar kuru esi 18 gadus, ir gultā…
Nu velns.
…ar tuvu tavu draugu.
Māja numur četri.
Noīrēta.
Maza, bet neuztraucieties - arī nomācoša.
Kāpēc mums vēl ir Pac-Pro akcijas?
Gandrīz nemaz vairs.
- Gandrīz? Viņš tā teica? - Viņi atspersies.
Puiši, es jums saku, mēs labi pelnām naudu,
nevajag sakāvi ar jaunu tehnoloģiju uzņēmumu.
Šodien pat visas pārdodiet.
Tiks darīts, bos.
- Kas viņam kaiš? - Man? Nekas.
Viņu pameta.
- Tas ir kas jauns? - Es viņu mīlu, vecīt.
Nē, nemīli.
Tu mīli mīlēt, tas arī viss.
- Vienkārši nezinu, ko darīt. - Es zinu. Pārdod Pac-Pro akcijas.
Paldies.
- Labrīt, Kūp. - Džek.
Kungi.
Ejam šodien uz skvošu?
Jā? Vai Mērija man sūtījusi e-pastā?
Droši vien mana kļūda. Soma te?
Jā.
- Lieliski. Pusdienlaikā? - Pusdienlaikā.
Fantastiski.
Laukā. Laukā. Nu, vecīt. Saņemies.
Servē! Nolādēts.
Kā klājas bērniem?
Ne vainas.
- Sievai? - Bijušajai sievai.
Jā, aizvien kopā ar to jefiņu? Kā viņu sauca? To basketbolistu.
Niks. Jā.
Saņems pēc nopelniem. Karma, ne?
Starp citu, man jāpavēsta sliktas ziņas.
Jēziņ, Džek, nav taču atgriezies vēzis, ne?
Ko? Nē. Ak dievs, nē.
Nē, mans atlikušais sēklinieks ir labā formā, ļoti pilnīgs.
Nē, lieta tāda, Kūp, tu esi atlaists.
Lieliski.
Nē, es nopietni. Man tevi jāatlaiž.
Ko?
Tā meitene, Oliv… Kā viņu sauc?
- Kaut kāda Olivija. - Paga. Pag. Meitene? Kāda meitene?
- Par ko tu runā? - Krosa. Olivija Krosa. Olivija Krosa.
Oliv…
Liva Krosa?
- Vadītājs, kas guļ ar kolēģi… - Nē, nav strādājusi manā pakļautībā.
Viņa bija Šeperda grupā. Un…
Nedomāju, ka biju pat saticis.
Nav svarīgi, vai biji saticis. Svarīgi, vai drāzi.
Tu viņu drāzi, vai ne?
Izdrāz mani!
Jā, bet tā bija nedēļas nogale pirms kādiem trim mēnešiem.
Ar abpusēju piekrišanu.
- Proti, viņa spēra pirmo soli. - Ne par to runa. Tu esi viņas boss.
Es tev teicu, es pat viņu nepazinu.
Bet zināji, ka strādā pie Šeperda, jā?
Redzi, Kūp, lieta tāda, viņasprāt, viņa pakāsa viceprezidentes amatu.
Viceprezidente? Viņai ir 27 gadi.
Nē, viņai ir 28, un negribu te strīdēties.
Džek, tu nevari mani atlaist.
Nu, mums ir ļoti stingri noteikumi par nebrāļošanos, vismaz tā man teica.
Bet kāpēc, pie velna, tu atvedi mani šurp, lai atlaistu?
Personāldaļai bija jātiek tavā kabinetā, lai paņemtu datoru.
Uzņēmuma informācija, tu zini.
Tie ir mani klienti.
Nu, saskaņā ar tevis parakstīto līgumu,
mūsējie - vēl vismaz divus gadus.
Tiešām mani tā noraksi?
Tu zini, kā tas notiek.
Mans kapitāla konts?
Tā ir mana nauda, Džek. Nu nē.
- Džek. Tā nedrīkst. - Tiki pamatoti atlaists.
Tajā kontā ir viss, kas man ir. Tu mani iznīcini, Džek.
Piedod, ka tam jābūt tā, bet tam jābūt tā.
Es sūdzēšu tiesā.
Ja neiesi uz tiesu, sešus mēnešus noņems nost.
Ej dirst.
Jā. Nu…
Došu tev dažas dienas pārdomām.
Hanter.
Ko tu te dari?
Beidzu agrāk, nodomāju atbraukt tev pakaļ.
- Nav otrdiena. - Zinu.
Varbūt varam kopā pavadīt laiku.
- Aiziet uzēst saldējumu. - Esmu ķezā?
Jēziņ, Hanter, nē.
Vai tēvs nevar kopā ar dēlu pavadīt neplānotu jēdzīgu laiku?
Kā iet skolā?
- Kā iet skolā? - Labi.
Kā tev tā privātskolotāja? Palīdz?
Laikam.
Tev ir meitene?
- Nē. - Potenciāla meitene?
Nē.
Kā tu domā, vai kādā brīdī šodien atbildēsi ar vairāk nekā divām zilbēm?
Varbūt.
- Nāksi iekšā? - Jā, Torija ir mājās. Apsveicināšos.
- Sveiks. - Sveika, mamm.
- Kā gāja šodien? - Labi.
Ko tu te dari?
Ko… Es aizvedu Hanteru ieēst saldējumu.
Nav otrdiena.
Tā man teica.
- Torija ir? - Viņa vēl nav mājās.
- Ko? - Ko?
Kas tas par skatienu?
- Nekā īpaši neskatījos. - Skatījies tā,
kā skaties, kad mēģini neskatīties.
Kas par problēmu?
Domāju, tas rada sarežģījumus, ja uzrodies ne savā dienā.
Ak dievs, aizvedu viņu uz saldējumu.
Viņu tas mulsina. Ne velti ir robežas.
Robežas? Tu domā, kā monogāmija?
Nopietni, Kūp?
Pagājuši gandrīz divi gadi. Kad beigsi izspēlēt to kārti?
Nezinu, kāds ir laulības pārkāpšanas noilguma laiks?
Droši vien mazāks, nekā esi vadījis, tēlojot skumjo ragnesi.
- Kas tā saka? Kas tu esi? - Zini?
Ja tu būtu spējīgs uz pašrefleksiju,
tu saprastu, ka tādas lietas nenotiek tukšā vietā,
un tu varētu no savas puses uzņemties nedaudz atbildības.
Labi, piedod, bet tu guli ar Niku, izmet mani no šīs mājas,
man par visu šo sviestu jāmaksā,
un bezatbildīgs esmu es?
Es par to tagad nerunāšu.
Nu vienam runāt nav diez ko jautri.
- Hei! - Ko?
Viņš pateica, ka vajag jaunu bungu komplektu?
Vajag jaunu? Kas vainas vecajam?
Nezinu, tas ir vecs un sašķiebies.
Grupa, kurā viņš spēlē, starp citu - laba, teica, ka viņam vajag jaunu.
- Ak dievs. - Niks piedāvāja…
Nē. Es… Nikam nav jābrauc pēc bungām manam bērnam.
- Es tikai saku, ja esi aizņemts… - Tikšu galā.
Pagaidi. Kūp.
Es aizvedu Toriju pie dermatologa.
- Ādai ne vainas. - Jā, gribi to viņai pateikt?
Viņa grib to jauno lāzerprocedūru. Trīs reizes, un viss.
1500 dolāru viena.
Viņi aizsūtīs tev rēķinu.
Katru reizi, kad tevi redzu, maksāju.
Centies turēties pie otrdienām.
Pasveicini no manis Toriju!
Jēziņ.
Nolādēts. Pie velna, tas nevar būt.
O, velns. Piedodiet. Pilnībā mana vaina, vecīt.
Jā, tā bija.
- Lūdzu, iedošu savus kontaktus. - Torij?
Sveiks, tēt.
Džeik, tas ir mans tēvs.
Tēt, tas ir Džeiks.
Priecājos iepazīties, ser.
Man žēl, ka tādēļ bija jāsasit jūsu mašīna.
Paga, kas tu esi?
Džeiks Vestons.
Labi, tas man neko neizsaka.
Viņš ir mans puisis.
- Piedod, cik tu esi vecs? - Man ir 20 gadu, ser.
Nesauc mani par seru! Neuzķeršos.
- Piedodiet. - Labi, tev ir div…
Viņai ir 17. Tev ir zināmi šī štata likumi?
- Tas nav tā, ser. - Tēt.
Labi. Džeiks, jā?
Ja vēlreiz nosauksi par seru, iemaukšu pa krānu.
Tēt, tu uzvedies kā jucis. Mammu, tētis uzvedas kā jucis.
- Tu ar to esi mierā? - Ejiet iekšā
- un ieēdiet. - Tu par to zini? Tu neiebilsti?
- Atvainojos par mašīnu. - Kraties prom, Džeik. Kraties prom.
- Kas tev kaiš? - Kas tev kaiš?
Esi mierā ar mazgadīgās meitas izvarošanu?
- Nu beidz. - Ko?
- Viņa viņu mīl. - Viņa ir bērns. Viņam - 20 gadu.
Kā tavā pasaulē tas ir normāli?
- Mīļā. - Ak dievs.
Atstāj viņus vienus… Lieliski, te ir Niks.
- Sveiks. - Sveiks, Kūp.
Viņš to nokārtos.
Iznākšu satikt to vīrieti.
- Sveiks. - Sveiks.
Labi. Kā tad. Jā.
Zini, es tieši gatavojos grilēt tos fantastiskos steikus, ko nopirku.
Nu, negribi palikt?
Vai negribu palikt?
Laikam tāpēc negribu palikt, ka doma par ieiešanu manā pagalmā
un steika ēšanu, ko uz mana 5000 $ vērtā grila grilējis
vīrietis, kurš drāž manu sievu, liks man paņemt…
- Oho. - …manu japāņu steika nazi
un izgriezt sev sirdi.
Laikam tāpēc negribu palikt.
Tad nu došos.
Klau, skaidrs, Kūp.
Es tevi saprotu, vecīt. Tiešām. Es vienkārši cenšos atrast tiltu, zini?
Mums visiem.
Jā, lai veicas!
Pasaki tam sīkajam draņķim, ka aizsūtīšu rēķinu.
Mīļais, uzmani pirkstus.
Braucu visu nakti, Haskels gulēja kā beigts.
Pēc laika pats sāku miegoties.
CITI ATVILKUMI, NODEVAS UN NODOKĻI
DIENAS BEIGU BILANCE
Drīz atkal būšu ar Sjū.
- Garais ceļš aiz muguras… - Dirsā.
…vairs nebūs jāpukšķina pa asfaltu.
Es sāku domāt par nākotni,
kas nevarētu būt spožāka, pat ja es to izliktu ar neona gaismām.
Bija jauki domāt par Sjū panākumiem.
Varbūt arī par mani.
Tu nesaproti? Ja mani pieķers, gribēs zināt, kur dabūju mašīnu un pārējo.
- Un mani apsūdzēs slepkavībā. - Ja esi gudrs - nepieķers.
Sveika.
Ko tu dari?
- Sveika. - Sveiks.
Jā! Velns, jā! Nu!
Samantas vīrs Pols sapelnīja bagātību ar ēstuvēm.
- Viņam bija deviņas. Viduklis 112 cm… - Ak dievs.
…un smaga erektilā disfunkcija.
Jā! Nolādēts! Jā!
Kopš viņi pašķīrušies, viņa cenšas kompensēt zaudēto.
Jēziņ.
Zini, tu izkodi cauri ādai.
Nu, tā vari zināt, ka netēloju.
Viss labi?
Jā.
Vai tev ir jāiet?
Nē.
Kāpēc tu jautā? Vai gribi, lai eju?
Nē, es tikai…
Tu izskatījies, it kā tev būtu kas…
- svarīgs. - Nē.
Bet labi. Labi.
- Ei, kas nupat notika? - Ko? Viss ir lieliski.
Nē, ja tu gribi ko teikt, lūdzu, pasaki.
Nu, tu burtiski pirms minūtes pabeidzi manī.
- Nu nevari gana ātri tikt no manis vaļā. - Sama, ak dievs.
Nē, tiešām, tas nekas. Nekas. Es iešu.
Nopietni, tā ir bioloģija, jā?
Dopamīna atplūdi pēc orgasma.
Domāju, varbūt kaut kas ar taviem bērniem.
Nē, mani bērni cieši guļ, bet paldies par rūpēm.
Labi, klau, es… Varbūt kaut kas tiek nepareizi iztulkots.
Man ir sajūta, ka tu mani nesaproti. Klau…
Nē, vienkārši nedaudz derdzīgi, ja jāsaka godīgi, un…
Tāpēc, ka tu piezvanīji man, ne?
Tad es uzģērbu kaut ko seksīgu un…
- Sama. Sama. - …dabūju aukli, noberzu veco ādu.
Sama.
Piedod.
Labi? Es negribu, lai tu ej prom.
Pasaki man patiesību.
Vai tu kādreiz domā, ka mēs varētu būt kas vairāk par šo?
Nu beidz. Sama.
Nu beidz.
Mēs ik pa laikam to darījām pusgadu,
un es vēl nebiju viņā iemīlējies.
Klau, tu zini, kādu naudu es ienesu Bailey, vai ne?
Es varētu pusi klientu dabūt šurp,
apvienosim ar Teksasas naftas ģimenēm.
Nepilnā gadā es nopelnītu pusmiljardu. Nu taču. Iegūtu abi.
Un vēl neesi pārgulējis ar kolēģi.
Klau, Džeks zvanās apkārt. Neviens tevi nenolīgs.
Beidz, Montij. Es dabūju tev šo darbu. Paņem mani.
Vecīt, viņš zvanās apkārt.
Klau, es zinu, ka Džeks zvanās apkārt.
Pie velna Džeku. Viņam te nav draugu.
Prieks to dzirdēt.
Nevaru atļauties kaitināt Džeku.
Ne tagad, jo šogad paplašināmies uz tehnoloģiju uzņēmumiem.
Es jau kādu laiku gribu tevi savaņģot.
- Nu… - Nedrīksti izmantot klientus 90 dienas?
Tu reiz biji šajā krēslā, Montij, un es biju tajā.
- Jā, zinu. - Divus gadus?
Pirms parakstīšanas neparādīji juristam?
Nu, tas atmaksājās, ko lai saku?
Gribi manu padomu?
Ne gluži.
Beidz, Kūp. Tu zini, ka tad nevaru tevi ņemt.
Uz brīdi paej malā, lai smaka izvējo, jo šobrīd neviens tev nepieskarsies.
Sazinies ar kādu no jaunajiem ģimenes uzņēmumiem Dubaijā.
Viņiem būs nospļauties par līgumu un to lietu ar meiteni.
Ar to meiteni nebija nekādas lietas.
Gribu teikt - viņiem būs vienalga.
Kūp, nu beidz, nevajag tā reaģēt.
Piedod, esmu vēlu.
Paņēmu to, ko vienmēr.
Iesi rīt uz tām Millera viesībām?
Mani ielūdza. Ir iemesls neiet?
Nav.
Ja es izvairītos no katras situācijas, jo tur varētu būt Mela un Niks,
- nekad neizietu no mājas. - Ei, es esmu Kūpa komandā.
- Nav nekādu komandu. - Muļķības.
Labi, kas noticis?
Ko?
Tu nepārbaudi telefonu. Neēd lielā steigā. Kaut kas noticis.
Varbūt man kādu laiku nestrādāt?
Nu, kāpēc lai tu tā darītu?
Nezinu, varbūt lai redzētu bērnus. Nezinu, lasītu grāmatu.
- Runa par pāris nedēļām, varbūt mēnesi? - Tieši tā.
Vai drīzāk gadu.
Kūp, katrā sarunā pienāk brīdis, kad jābeidz gvelzt un jāķeras pie lietas.
Es zaudēju darbu.
- Ko tu izdrātēji? - Ei.
- Kāpēc tu automātiski pieņem… - Nē, nē.
Neesi dzērājs vai rasists, peļņu nes labu, tātad paliek izdrāšana.
Jēziņ, Bārnij, beidz.
Es tikai nesaprotu, kā Džeks var tā ar mani izdarīties.
Labākajā gadījumā robežsituācija.
Džeks redzēja iespēju tevi atlaist un paturēt tavus klientus. Bija?
- Kas? - Labākajā gadījumā robežsituācija.
Viņa strādāja pilnīgi citā stāvā.
- Nepazinu pat. - Nevarēji atrast citu?
- Jebkuru. - Piecirta viņa.
- Nav svarīgi. - Nu, vajadzētu būt.
Vajadzētu. Vajadzētu būt svarīgi.
Bailey piekritīs izlīgumam.
Ko?
Sūdzi tiesā Bailey Russell. Izlīgs.
Kāpēc lai viņi tā darītu?
Tu neesi dzērājs vai rasists, un tu nesi labu peļņu.
Negribēs, lai nonāk pie tiesneša. Iesūdzi viņus.
Tu esi mans biznesa menedžeris, nevis jurists.
Un kā tavs biznesa menedžeris nopietni tevi mudinu nolīgt juristu.
Man tikai jāzina, cik ilgi varu izdzīvot ar to, kas man ir.
Ar iekrājumiem?
Sešus mēnešus. Maksimums, septiņus.
Tas nevar būt.
Alimenti, uzturnauda, divas mājas, mašīnas, privātskolas,
pat nepieminu tavu māsu, un tas tikai, kas iešāvās prātā.
Džeks piekritīs izlīgumam.
Džeks mani iznīcinās. Nevaru atļauties cīnīties ar viņiem.
Tu nevari atļauties to nedarīt.
Man šķita, ka man ir vairāk.
Bija. Pagājšgad cieti zaudējumus ar tehnoloģiju uzņēmumu akcijām.
Pagājušajā gadā visi ar tām cieta zaudējumus.
Visi neizšķīrās un nepārgulēja ar kolēģi.
- Aizej pie Montija. - Biju. Pie Lānsa arī.
- Nekā? - Nevaru divus gadus izmantot klientus.
Zinu.
Kūp, ko tu dzer?
Aizmirsti!
Man ir 15 gadus vecs japāņu viskijs, tev jāpamēģina.
Divus.
Lehayim.
Tik maigs, vai ne?
Jā.
Tad…
kāda ir dzīve vienam?
Nu, ir savi brīži.
Muļķības. Noteikti vesels čiksu zviedru galds.
Nu, stāsti. Ziņas no frontes.
Ei, es šogad atkal vadīšu vēža labdarības pasākumu,
pierakstīju tev divus galdiņus, tāpat kā pagājušajā gadā.
Cik bija par galdiņu?
Trīsdesmit tūkstoši, 60 par pāri.
Pagājušajā gadā ņēmi divus galdiņus.
Jā, nu, tad es nebiju šķīries, Pīter.
Jā, tev taisnība. Piedod.
Es nepadomāju. Nevajadzēja tevi nostādīt tādā situācijā.
Izņemšu galdiņus un tavu vārdu no saraksta.
Lai paliek.
- Tiešām? - Jā, būs labi. Būs labi.
Negribēju būt draņķis.
Laikam dažiem tas padodas dabiski.
Ej galīgi.
Ei…
Tas nekas, jā?
Esam pieauguši cilvēki.
- Protams. Viss kārtībā. - Labais.
Dzīvo bīstamu dzīvi.
- 25, lūdzu. - Tūlīt.
Paldies.
Trīsreiz spēlējis NBA visu zvaigžņu spēlē. Ko padarīsi?
Jā.
Es to pašu, ko viņš, tikai vairāk.
Tūlīt.
Kūpa komanda?
Un vēl vienu.
Tā es teicu Pīteram,
jābrauc ar bērniem, vai ne,
kamēr vēl varam, pēc tam negribēs ar mums neko kopīgu.
Jo ko tad mēs darīsim? Sarunāsimies?
Esam bijuši precējušies pārāk ilgi.
Tāpēc ceturtdien dosimies uz Belizu.
Atradu mums villu, satriecošs skats uz okeāna krastu.
Bērniem pašiem sava villa blakus,
- lai nesēžam cits citam uz auguma. - Es tūlīt.
Bet zinām, ka viņus redzēsim, jo mums būs šefpavārs
un ēdamtelpa, tāpēc, kad viņi izsalks…
Proti, Turtle Inn nenojauš, kas to tūlīt gaida.
Kā tev iet, Kūp? Viss labi?
Viss labi, Mela. Un tev?
Jā.
Ei, jūs abi. Vai drīkstu pateikt?
Man patīk, ka jums draudzīga šķiršanās.
Daiana.
Nē, es tikai saku, vai ne.
Atceries Maika un Geilas šķiršanos? Tas bija kā Armagedons.
Tu atceries?
Nespēj pat būt vienā telpā.
Nespēj pat būt vienā pilsētā.
Vai ne?
Sama, kā tu domā, vai jūs ar Polu varēsiet visu nokārtot pa draugam?
Nekādu cerību,
bet paldies, ka pajautāji, zini, tā visu priekšā.
Es vienkārši… Es apbrīnoju, kā jūs visu tik smalki atrisinājāt.
Zini, mīļais, kad mēs šķirsimies, domāju, vajadzētu tā.
Viss. Ņemu nost.
Es tikai…
Domāju, tas ir lieliski…
cik jūs visi informēti…
- Re? - …vai ne?
Proti, Melai… Jā, Melai un Nikam bija romāns, mūsu laulība pagalam,
un domāju - laiks rādīs, cik sačakarēti būs mūsu bērni.
Bet ziniet, jūs pret to visu esat izturējušies tik brīnišķīgi.
Proti, ja es būtu zinājis…
Iešu pačurāt.
Nezinām, kā tika nogalināta. Domāju, ierocis…
Viņai iesita ar svečturi.
Ar svečturi? Esi drošs?
Sudraba, smagu.
- Kā tu zini? - Ar mikroskopu.
Lūdzu. Tikai…
- Kāds no jums grib samainīties mašīnām? - Dirsā, un kā vēl.
TRAUSLS
- Bļāviens! - Jēziņ.
- Tēti! - Kas par… Nu dieva dēļ!
Velns, nespēju noticēt.
- Kūpera kungs. - Ej prom, Džeik.
Piedodiet, ser. Nezinājām, ka te būsiet.
Zvēru pie D… Dirsā.
Tēt! Ko tu izdarīji? Ak dievs.
- Teicu par "seru". - Viss kārtībā?
Velns, kas tev kaiš?
- Ak dievs. Tēt. - Jāpaceļ. Sveiks.
- Nē, Brūs, piedod. Ko? - Iebelza pa…
- Ko darīt? Ko atnest? - Ak dievs. Jā.
- Varu būt pēc desmit minūtēm. - Tu esi traks?
Jā, piedod par to. Atā.
Vienkārši… uzliec ledu vai ko. Būs labi.
Izskatās kā kaut kas īsts
Pēc sajūtas kā kaut kas īsts
Mana neīstā plastmasas mīlestība
Sveiks, Brūs.
- Paldies, ka atbrauci, Kūp. - Kā tad.
Bet darīt tur neko nevaru
Es debesīs aiznesties spētu
Ja vien es spētu pagriezties un bēgt
Sveiks, Endij.
Brūss man piezvanīja.
Jā, es jau to gaidīju.
Un man vajadzētu, lai aizved mājās.
Kā tu te nokļuvi?
- Kājām. - Atkal pārtrauci lietot zāles?
Vienkārši gribēju kaut ko just, zini?
Kā tu jūties?
Vispār sūdīgi.
Kāda tev bija diena?
Tāda pati.
Tu diez ko labi neizskaties, un to saku es.
Nāc. Aizvedīšu tevi mājās.
Zini, viņš joprojām mani mīl.
- Sirsniņ, viņam ir sieva un divi bērni. - Nu, visiem kaut kas ir.
Kuras grupas dziesmu dziedāji? The Smashing Pumpkins?
Radiohead, idiņ.
Nuja, nuja. Protams. Kāp iekšā.
Tev viss būs labi.
Dod to man. Kāp iekšā.
- Jauna mašīna? - Aizlienēju.
Nekacini mani.
Alij, es esmu ķezā.
Cik traki ir?
Tev vajadzēs atstāt dzīvokli un pārvākties pie mammas un tēta.
Nu, nabaga viņi.
Jā. Tā būs, ja nedzersi zāles.
Neko nesolu.
- Šī mašīna tā smird. - Ak dievs, zinu.
It kā kāds tajā būtu nomiris.
Liva. Liva.
Tikai… Lūdzu, ļauj ar tevi brīdi parunāt.
Klau, man ļoti žēl par to, kas ar tevi notika.
Draņķīgi, ka tevi atlaida.
- Tu tiešām tā domā? - Protams.
Nu tad lūdzu, vai vari atsaukt savu sūdzību?
Proti, tu vari atteikties un pasargāt Bailey no tiesas.
- Es varētu atgūt savu darbu. - Ko?
Klau, piedod, ja ne tā izturējos pret tevi.
Man šķita, ka mums abiem ir jautri.
Paga. Beidz. Vienkārši beidz. Es…
Es nezinu, par ko tu runā.
Es neesmu iesniegusi nekādu sūdzību.
Kūp. Viņš runā pa telefonu.
Tas nekas, Mērij.
- Nekādas sūdzības nav bijis. - Kūp. Tu nedrīksti te būt.
Liva Krosa nav iesniegusi sūdzību.
Personāldaļas lieta. Tā man teica.
Blēņas, Džek. Tavs pirksts.
Pārkāpi kompānijas noteikumus. Manas rokas bija sasietas.
Redzēji iespēju savākt manus klientus un mani iznīcināt.
Tu iznīcināji pats sevi.
Likās, esam draugi.
Vismaz ļauj man paturēt manu kapitāla kontu.
Es tevi lūdzu. Tā ir mana nauda. Man to vajag.
Nē, nav.
Tava lielākā kļūda bija domāt, ka jebkas no šī jebkad bijis tavs.
Labi, labi.
Tas nav tavs, ja nevari to paturēt.
Neļaušu tev sabojāt šo skaisto motoru.
Labi, darbini!
Lūdzu.
Kā ir Torijas puisim?
- Džeikam? - Pareizi.
Būs dzīvotājs.
Un Torijai?
Dod vēl pāris dienu. Es pie tā strādāju.
Tu neesi savā ādā, Kūp.
Klau, piedod par tām viesībām. Nedaudz par daudz iedzēru.
Es nerunāju par viesībām un nerunāju par faktu,
ka fiziski uzbruki meitas puisim.
- Lai gan - Jēziņ! - Par ko tad?
Es nezinu.
Tu vienkārši šķieti tik…
vientuļš.
Jā, nu, es dzīvoju te, un tu dzīvo tur, mūsu mājā, ar mūsu bērniem.
- Es zinu. - Tu mani pameti. Tas mani padara…
vientuļu.
Bet es nerunāju par to.
Es par tevi satraucos.
Kas ir?
Nu beidz. Tu taču vari ar mani runāt, ko?
Man viss ir normāli.
Tiešām. Meklēju savu ceļu.
Labi.
Lai būtu.
Paldies, ka piekāpi.
Paldies par aliņu.
Krosas jaunkundz.
- Kā varu palīdzēt? - Cerēju saņemt paskaidrojumu.
Endrū Kūpera lieta.
Es neiesniedzu sūdzību.
Kāds ziņoja par jūsu sakaru personāldaļai.
- Bet sūdzības nebija. - Viskiju?
- Nē. - Apsēdieties.
Man žēl par formulējumu, bet, bija sūdzība vai nebija,
Kūpera kungs tieši pārkāpa mūsu kompānijas uzvedības kodeksu.
Viņš bija varas pozīcijā,
un mēs pret aizsardzību izturamies nopietni.
Nebiju tiešā viņa padotībā.
Neatskaitījos nevienam, kas atskaitītos viņam.
Vai nebūtu varējis jūs atlaist, ja gribētu?
Viņam nebija jāzaudē darbs.
Man ir pilna sapulču telpa ar darba likumu juristiem, kuri domā citādi.
Šeperds saka, ka esat izcila. Viņš vēlas jūs paaugstināt amatā.
Grib, lai jums pašai ir savs ofiss. Vai esat gatava?
Kā tas ir ar to saistīts?
Es beidzu par to. Pārgāju pie cita.
Mani vairāk interesē jūsu nākotne nekā Kūpa pagātne.
Teikšu jums tā. Man pēc minūtes ir telefonsaruna.
Bet nedēļas otrajā pusē papusdienosim un parunāsim.
Mērija noskaidros, kad jums brīvs.
Vai nebūtu jāpievienojas Šeperdam?
Šeperds ir laipni lūgts.
Paldies.
KŪPS ES GRIBĒTU
Labi, vai tev ir viss…
Raugoties no zināmas perspektīvas,
dzīvi var reducēt uz savstarpēji saistītu lēmumu virkni.
Milleri nolēma aizbraukt uz Belizu.
Es nolēmu aizbraukt pie Milleriem.
Vestmontas ciematā ir privātā drošības patruļa,
kā arī Vestmontas policijas departaments.
Noziedzība praktiski neeksistē.
Ja gana ilgi nodzīvo tādā vietā,
sāc justies pasargāts no pārējās pasaules.
Sāc bezrūpīgi izturēties pret tādām lietām kā signalizācija
un visu durvju aizslēgšana.
Patek Philippe Nautilus: 18 karātu baltais zelts, zila ciparnīca,
ūdensizturīgs 30 m dziļumā, it kā tas varētu uzpeldēt.
Kā teikts reklāmā: "Tev īsti nepieder Patek Philippe,
tu tikai to sargā nākamajai paaudzei."
Nu, nākamā paaudze laiku skatās telefonos, tāpēc nolēmu, ka neviens pēc šī neskums.
Sveiki, puiši. Vai viss kārtībā?
Labvakar, kungs. Jūs te dzīvojat?
Jā, jā, protams.
Māja no šāvakara nodota sargāšanā.
Redzējām uz ielas novietotu hondu un mājā gaismas.
Nolēmām pārbaudīt.
Tā ir mana dēla mašīna.
Teicu, lai iebrauc garāžā, pirms dodamies prom.
Tad braucat atvaļinājumā?
Jā. Rīt ar pirmo gaismiņu.
Mana sieva zvanot būs nosaukusi jums nepareizo datumu.
- Nekas. Lai jauks ceļojums! - Paldies, puiši.
Novērtēju.
Nezinu, ko es domāju.
Nu, nav taisnība.
Es domāju, ka Pīters un Daiana Milleri ir mērgļi un nav neko no tā pelnījuši.
Un es domāju, ka rajonā ir pilns ar šādiem mērgļiem ar šādām mājām,
kas pilnas ar šādiem dārgiem štruntiem, pēc kuriem neviens neilgosies.
Aizmirstām bagātību kaudzēm, kas guļ atvilktnēs,
kur tās nevienam neko nedod.
Es to zinu tāpēc, ka vēl nesen
es biju viens no tiem mērgļiem.
Es domāju par alimentiem, uzturnaudu, tiesas izmaksām, divām mājām,
mājas kredītu, skolas naudu, īpašuma nodokļiem,
veselības apdrošināšanas iemaksām, privātskolotājiem,
bērnu psihologiem, mašīnām, dārzniekiem,
kaitēkļu iznīcinātājiem, jumiķiem, krāsotājiem, bungām
un bankas kontu, kas kopš šķiršanās vēl bija mīnusos.
Un par to, ka neviens, ieskaitot poličus, nemūžam neturēs aizdomās tādu kā mani.
Es nesaku, ka tā bija laba doma.
Tas bija tikai uz laiku.
Ātrs risinājums rēķinu nomaksai, līdz atkal būšu zirgā.
Un man šķita - kas ir sliktākais, kas varētu notikt?
Tulkojusi Laura Hansone