אלוהים.
בסדר.
שיט.
פאק.
- אמוניה נוזלית -
בסדר.
פאק.
אני יודע מה אתם חושבים, הבריכה היא מטפורה.
אבל היא הייתה גם פאקינג אמיתית מאוד ופאקינג קרה מאוד.
באופן כללי, לא הייתי בחור שנהג לערוך התבוננות פנימית.
כמובן שעד לאחרונה,
לא הייתי בחור שנוהג להתעורר על הרצפה
בבית של מישהו אחר כשהוא מגואל בדם של הבחור
לפני שהוא נופל לבריכה, אבל זה המצב.
ובאותו הרגע,
לא יכולתי שלא לקלוט במבט חולף,
בזווית העין,
את הבלגן המתערבל של חיי
ולתהות איך לעזאזל הכול השתבש כל כך ומהר כל כך.
זה מה שקורה…
לויד, בוא הנה.
- ארבעה חודשים קודם לכן -
- בואו נשתה שוטים. שוטים. - עוד סיבוב?
כן, ברמן…
- איזה שוטים אתם רוצים? - בואו נשתה רום.
מה היא שותה? בואו נשתה מזה. זה נראה נחמד.
את נראית נחמד. אפשר להציע לך משהו?
קידום משמעותי, אחי!
פאקינג קידום גדול. כמה הרווחת?
כמה הרווחת?
מקלן 25. קיבלתי טיפ מהברמן.
זה משקה יקר. אני מקווה שאני שווה אותו.
אל תדאג. אתה מזמין.
ליב קרוס.
- אנדרו קופר. - אני יודעת.
אני עובדת בקבוצה של מייק שפרד.
אני מצטער. לא זיהיתי אותך.
זה בסדר, מייק לא מרשה לנו לעלות מעל הקומה השביעית לרוב.
מעריצי פטריק בייטמן שם מתחילים להתפרע קצת.
חשבתי שעדיף שאיראה עסוקה.
אני שמח לעזור.
לרגע היה נראה לי שאתה תיגש אליי,
אבל איבדתי סבלנות.
כן, טוב, אני… נעשיתי רווק שוב אחרי זמן רב,
אז אני חושש שלא בדיוק יש לי את זה.
להגיד שאין לך את זה, זה מה שיש לך.
- זה די חלש. את מבינה? - היית נשוי?
כן, 18 שנה.
- זה אומר שאתה… - זקן מדי בשבילך.
לא כך אני חושבת על גיל.
- כי את בת… כמה, 27? - עשרים ושמונה.
- וזה מה שיש לך. - אולי.
או שאולי היית כלוא במוסכמות הנישואים
- והילדים… - שניים.
במשך זמן רב כל כך וחיית בין נשואים והורים אחרים
שלא חשבת על כך שיש חלק משמעותי באוכלוסייה
שמקבל החלטות שונות ושיש לו מטרות שונות.
אז מה המטרות שלך?
אהבה ארוכת טווח,
סקס בריא ולוהט,
נוחות כלכלית,
שקט נפשי, הרמוניה.
- אני חושב שאלה המטרות של כולם. - וכמה מהן השגת?
אני רק אומרת שאולי כדאי לך לשקול מחדש את הכללים.
אני יכול להיות אבא שלך.
כבר יש לי אבא. מילט.
בחור טוב, מבוגר ממך די בהרבה.
- זה מוזר, אבל זו תחושה של ניצחון. - אז אתה צריך לצאת יותר.
אני בחוץ עכשיו.
לא נכון. לא באמת. עוד לא.
אני מצטער, את מדברת אל כולם כך?
- לא שאלת אותי אם אני הייתי נשואה. - היית נשואה?
כן. שנתיים.
- היית צעירה מדי. - נכון.
חוץ מזה, התברר שהוא אוהב פרוצות שמנות.
כל אחד ומה שעושה לו את זה.
זה אירוני כי הייתי במשקל יתר חמור בשנות העשרה שלי,
אבל זה היה הרבה לפני שהוא פגש אותי.
ובכל זאת, אחרי שנתקלתי בהיסטוריית הגלישה שלו,
תהיתי אם ייתכן שהוא הרגיש בי את השמנמונת כשנפגשנו
וזה מה שמשך אותו אליי.
תאמיני לי, זה לא מה שמשך אותו אלייך.
והנה, יש לך את זה.
תשמעי,
אני מבין שרוב הבחורים בגילך מטומטמים.
מה שקורה שם,
ה… נפנוף בזין הוויסקי שלהם.
גברים-ילדים נרקיסיסטים שקטנים עלייך בהרבה
בשיחה ובמיטה.
אז לעומתם, גבר בגילי נראה כמו סם נגד מושלם, נכון?
אני מתחשב. אני נבון. אני יותר גבר,
שפאקינג לא ברור מה זה אומר בימינו.
- אבל את בת 27? - עשרים ושמונה.
עשרים ושמונה, אז את צעירה ממני ב-20 שנה.
וכרגע זה עובד, נכון?
לי יש כסף, לך יש חופש,
אנחנו יכולים לטייל בעולם, אנחנו יכולים ללמוד זה מזה.
- בשיחה ובמיטה. - כן. בטח.
אהיה מעניין מאוד בעינייך
כי יש לי סיפורים משני עשורים יותר ממך
ואת תהיי מעניינת מאוד בעיניי כי את חיה את הרגע
בדחיפות הפזיזה שאני איבדתי לפני מיליארד שנה.
אז יהיה לנו קל מאוד לבדר זה את זה.
וזה יעבוד במשך זמן מה, נכון?
ואז, נקפוץ עשר שנים קדימה, את תהיי בת 38, אני אהיה בן 58.
אז דברים יתחילו להתערער קצת.
אולי תרצי ילדים, לי כבר יש.
אולי תחשבי, "האם פספסתי
את אחת החוויות המופלאות בחיים?"
- ואת עוד תהיי מהממת… - אני מהממת בעיניך?
אני אהיה מזדקן.
אני רואה שתזדקן היטב.
את רואה כי זה כבר התחיל.
אני מנסה להגיד שנעשה פחות סקס ונשתה יותר יין
ואולי זה יעבוד עוד זמן מה.
מישהו אמר לך פעם שאתה מדבר הרבה?
איבדתי את המונולוג הפנימי שלי ואת אשתי בערך באותה התקופה.
בכל אופן, בואי נקפוץ עשר שנים נוספות קדימה.
- אנחנו חייבים? - אהיה בן 68.
לא משנה כמה היטב אטפל בעצמי,
הערמונית שלי תתחיל לעשות מה שהיא עושה, וגם השיער שלי,
ואת תתחילי להעביר את ימייך
במחשבה על איך שהחיים שלך ייראו אחרי שאתפגר.
בינתיים, בכל פעם שתצאי מהבית
אני אתהה עם איזה חתיך צעיר תזדייני.
באמת? אתה עד כדי כך חסר ביטחון?
עוד לא, אבל אהיה.
- אבל מה עם אופי? - שלך או שלי?
- אז אתה בטוח שאבגוד? - לא, אני פשוט בטוח שאחשוש שתבגדי.
יש בך שילוב מוזר מאוד של ביטחון עצמי והערכה עצמית נמוכה.
אז אני אהיה טרול זקן וקנאי
ואת תהיי אישה חסרת מנוחה בשיאה המיני
ובשנינו ינקר פחד מעיק
שאת השנים האחרונות בחיינו, הקשות ביותר,
נבלה לבד לחלוטין.
וואו.
פשוט וואו. מתי המצאת את כל זה?
בעשר השניות שלקחו לך להגיע מהכיסא ההוא לזה.
אני יכולה לשבת כאן ולהציע תגובה מנומקת היטב,
אבל האמת היא שרק חיפשתי זיון.
כמה בעיות יש לך עם זה?
לא עולה בדעתי אף אחת.
בואו נעשה את זה!
- שלושה חודשים מאוחר יותר -
זה מה שקורה…
השגת עבודה בחברה גדולה ברגע שסיימת את הקולג'.
אתה סתם עוד בורג במכונה גדולה מאוד,
אבל חדרת פנימה.
אתה שוכר דירה מחורבנת בעיר שאתה מסוגל להרשות לעצמך רק בקושי
כי אתה יודע שהכסף יבוא.
אתה מתחתן כי… אתם יודעים.
והיא עוברת לגור בדירה המחורבנת.
אתם תפרנים, אבל עכשיו אתם שניים.
אתם יחד בסיפור הזה והתחושה טובה.
הערת שוליים, אף אחת לא תזדיין איתך כמו שהיא עשתה זאת בדירה המחורבנת ההיא.
כולל אותה.
אז אתם קורעים את התחת ומוציאים את עצמכם מהמצב הקשה.
הכסף הכי קשה והכי קל שתרוויח בחיים שלך.
זה לא בדיוק קופסאות שימורים ורובי ציד.
היי. כן.
ואז כשאתה מתחיל להרגיש טוב,
כשהמצב הוא… אתם יודעים, שפיר, נולד הילד הראשון.
תנשמי. תנשמי.
אתם קונים בית עם הון עצמי של 30 אחוזים ומשכנתה אדירה של 30 שנה ב-4.5 אחוזי ריבית.
ואתם שוב תפרנים.
אז אתה עובד קשה יותר, יותר שעות.
- אתה מתחיל להרוויח היטב… - יופי.
וזה רק גורם לך להיות מודע לכך שאתה יכול להרוויח
הרבה יותר טוב.
ילד מספר שתיים.
בית מספר שתיים.
שוב תפרנים.
אבל התפרנות הזו שונה.
אתה ממונף, זו דרך מרוככת להגיד
שהמאמצים שלך ניכרים ברכוש.
הבית, המכוניות, הדברים.
ועד אז כבר שכחת
את התוכניות הנאיביות שאולי היו לך פעם,
או את הדברים שהיו חשובים לך בתחילת הדרך.
אתה זז מהר מדי בשביל לשאול את עצמך שאלות קשות כמו
"מתי זה מספיק?"
ו"מה בעצם הטעם בכל החרא הזה?"
בית שלישי.
ואז יום אחד, כחמש שנים אחרי שקנית את הבית,
אתה מרים מבט ומבין שהגעת
לפסגה הקדושה שבה לראשונה
אתה יכול באמת להרשות לעצמך את החיים שלך.
וברגע הקסום הזה שבו נראה שהכנעת את החיים
ואת כל האתגרים המורכבים עד אין קץ שבהם,
אתה מוצא לרוב את אשתך זה 18 שנה במיטה שלכם…
שיט.
עם אחד מחבריך הקרובים ביותר.
בית מספר ארבע.
בית שכור.
הוא קטן, אבל אל תדאגו, הוא גם מדכא.
למה אנחנו עדיין מחזיקים מניות של פק-פרו?
מכרנו את הרוב.
- הרוב? הוא באמת אמר את זה? - הם יתאוששו.
חברים, אני אומר לכם, אנחנו מרוויחים מכל הכיוונים.
אנחנו לא צריכים להסתבך בחברות טכנולוגיה צעירות.
תמכרו הכול, היום.
אין בעיה, בוס.
- מה הבעיה שלו? - שלי? שום דבר.
מישהי נפרדה ממנו.
- זה חדש? - אני אוהב אותה, אחי.
לא נכון.
אתה אוהב אהבה, זה הכול.
- אני פשוט לא יודע מה לעשות. - אני יודע. תמכרו פק-פרו.
תודה.
- בוקר טוב, קופ. - ג'ק.
רבותיי.
הקביעה שלנו לסקווש היום בתוקף?
קבענו? מרי שלחה לי מייל?
זו כנראה טעות שלי. התיק שלך כאן?
כן.
- יופי. ב-12:00? - ב-12:00.
מצוין.
חוץ. בחייך, כוון פנימה.
תגיש, לעזאזל.
מה שלום הילדים?
הם בסדר.
- האישה? - הגרושה.
כן, היא עדיין עם הפוץ? מה שמו, שחקן הכדורסל?
ניק. כן.
הוא יקבל מה שמגיע לו. קארמה, מה?
אם מדברים על זה, יש לי חדשות רעות.
אלוהים, ג'ק, אל תגיד לי שהסרטן חזר.
מה? לא. אלוהים, לא.
האשך היחיד שעוד נותר לי במצב טוב. עסיסי מאוד.
לא, קופ, העניין הוא שאתה מפוטר.
יופי.
לא, אני רציני. אני חייב לפטר אותך.
מה?
הבחורה ההיא, אוליב… מה שמה?
- אוליביה או משהו. - רק רגע. בחורה? איזו בחורה?
- על מה אתה מדבר? - קרוס. אוליביה קרוס.
אוליב…
ליב קרוס?
מנהל ששוכב עם עמיתה…
רגע, לא, לא הייתי מנהל שלה.
היא הייתה בקבוצה של שפרד. ו…
לא פגשתי אותה קודם לכן בכלל.
לא משנה אם פגשת אותה, משנה אם זיינת אותה.
זיינת אותה, נכון?
תזיין אותי!
כן, אבל זה היה סוף שבוע אחד, לפני שלושה חודשים.
בהסכמה מלאה.
- היא התחילה איתי. - זה לא משנה.
היית בכיר ממנה.
אמרתי לך, לא הכרתי אותה בכלל.
אבל ידעת שהיא עובדת אצל שפרד, לא?
תבין, קופ, העניין הוא שהיא חושבת שמנעו ממנה לקבל את תפקיד סגנית הנשיא.
סגנית נשיא? היא בת 27.
לא, היא בת 28 ואני לא כאן כדי להתמקח איתך.
אתה לא יכול לפטר אותי, ג'ק.
טוב, יש לנו כלל נוקשה מאוד נגד יחסים בתוך החברה, זה מה ששמעתי.
אבל למה פאקינג הבאת אותי לכאן כדי לפטר אותי?
משאבי אנוש היו צריכים לבדוק את המחשב במשרד שלך.
זכויות יוצרים, אתה מכיר את זה.
הלקוחות האלה שלי.
לפי חוזה האי-שידול שחתמת עליו,
הם שלנו לשנתיים נוספות.
אתה באמת מתכוון לקבור אותי כך?
אתה מכיר את זה.
וחשבון ההשקעות שלי?
הכסף הזה שלי, ג'ק. אין מצב.
- בחייך, ג'ק, אתה לא יכול לעשות את זה. - פוטרת כי עברת על חוק של החברה.
כל מה שיש לי נמצא בחשבון הזה. אתה מחסל אותי, ג'ק.
אני מצטער שזה חייב לקרות כך, אבל זה חייב לקרות כך.
אני אתבע.
ייתנו לך משכורת של שישה חודשים אם לא תתבע.
לך תזדיין.
טוב…
אתן לך כמה ימים להחליט.
האנטר.
מה אתה עושה כאן?
סיימתי מוקדם קצת אז באתי לאסוף אותך.
- לא יום שלישי היום. - אני יודע.
חשבתי שאולי נוכל לבלות יחד קצת.
- אולי נלך לאכול גלידה. - אני בצרות?
בכלל לא, האנטר.
אסור לאב לבלות קצת זמן איכות עם בנו בלי לקבוע מראש?
איך בבית הספר?
- איך בבית הספר? - בסדר.
איך המורה הפרטית שהשגנו לך? היא עושה את העבודה?
אפשר להגיד.
יש לך חברה?
- לא. - יש מועמדות?
לא.
אתה חושב שיגיע שלב היום שבו תגיב לשאלה שלי
בתשובה ארוכה יותר משתי הברות?
אולי.
- אתה נכנס? - כן, טורי כאן. אני רוצה להגיד שלום.
- היי, חומד. - היי, אימא.
- איך היה היום שלך? - בסדר.
מה אתה עושה כאן?
מה… לקחתי את האנטר לאכול גלידה.
לא יום שלישי היום.
שמעתי.
- טורי כאן? - היא עוד לא חזרה.
- מה? - מה?
למה את עושה פרצוף?
- לא עשיתי פרצוף. - עשית פרצוף
שהוא הפרצוף שאת עושה כשאת מנסה לא לעשות פרצוף.
אז מה הבעיה?
אני חושבת שבעייתי קצת שאתה מופיע ביום שאינו שלך.
לקחתי אותו לאכול גלידה, אלוהים.
זה מבלבל אותו. יש סיבה לכך שגבולות קיימים.
גבולות? כלומר, כמו מונוגמיה?
באמת, קופ?
עברו כמעט שנתיים. מתי תפסיק לשלוף את הקלף הזה?
אני לא יודע, כמה זמן צריך לעבור עד שחוק ההתיישנות על בגידה נכנס לתוקף?
אני מניחה שפחות מהזמן שאתה משחק אותה קאקולד עצוב.
- מי אומר "קאקולד"? מי את? - אתה יודע מה?
אילו הייתה לך טיפת מודעות עצמית,
היית מבין שדברים כאלה לא קורים בוואקום,
ואתה יכול לקבל טיפת אחריות על הצד שלך בסיפור.
בסדר, אני מצטער, אבל שכבת עם ניק, העפת אותי מהבית,
אני נאלץ לשלם על כל הבלגן הזה
ואני לא נוהג באחריות?
אני לא עושה את זה עכשיו.
ממש לא כיף לעשות את זה לבד.
- היי. - מה?
הוא אמר לך שהוא צריך מערכת תופים חדשה?
הוא צריך מערכת תופים חדשה? מה הבעיה בקודמת?
אני לא יודעת, היא ישנה ודפוקה.
הלהקה שהוא מנגן בה, והיא טובה מאוד, דרך אגב,
אומרת שהוא צריך מערכת חדשה.
- אלוהים. - ניק הציע לקנות…
לא. אני… ניק לא צריך לקנות מערכת תופים לבן שלי.
- אני רק אומרת שאם אתה עסוק… - אני יכול לטפל בזה.
רגע, קופ.
לקחתי את טורי לרופא עור.
- העור שלה בסדר גמור. - כן, אתה רוצה להגיד לה את זה?
היא רוצה טיפול לייזר חדש. זה רק שלוש פעמים.
אלף חמש מאות דולר כל פעם.
ישלחו לך במייל את החשבונית.
בכל פעם שאני פוגש אותך, זה עולה לי כסף.
תשתדל לבוא רק בימי שלישי.
תגידי לטורי שאבא שלה מוסר ד"ש.
אלוהים.
פאקינג אלוהים. זו פאקינג בדיחה?
אוי, שיט. אני מצטער. זו הייתה לגמרי טעות שלי, אחי.
נכון מאוד.
- אתן לך את הפרטים שלי. - טורי?
היי, אבא.
ג'ייק, זה אבא שלי.
אבא, זה ג'ייק.
נעים מאוד, אדוני.
חבל שנאלצתי לדפוק לך את המכונית כדי להכיר אותך.
רגע, מי אתה?
ג'ייק ווסטון.
בסדר, זה לא אומר לי שום דבר.
הוא החבר שלי.
- סליחה, בן כמה אתה? - אני בן 20, אדוני.
תפסיק לקרוא לי "אדוני". אף אחד לא אוכל את זה.
- מצטער. - בסדר, אתה בן עשרים,
היא בת 17. אתה יודע את חוקי המדינה?
- זה לא המצב, אדוני. - אבא.
בסדר. ג'ייק, אמרת?
אם תקרא לי "אדוני" עוד פעם אחת, אתן לך אגרוף בזין.
אבא, אתה מתנהג כמו משוגע. אימא, אבא מתנהג כמו משוגע.
- זה בסדר מצדך? - למה שלא תיכנסו פנימה
- ותאכלו משהו? - ידעת על זה?
זה בסדר מבחינתך?
- אני מצטער על המכונית שלך. - בסדר, לך תזדיין, ג'ייק. תזדיין מפה.
- מה הבעיה שלך? - מה הבעיה שלך?
אין לך בעיה עם אינוס הקטינה של הבת שלנו?
- אוי, בחייך. - מה?
- היא מאוהבת בו. - היא ילדה. הוא בן 20.
איך זה בסדר בעולם שלך?
- בייבי. - אלוהים אדירים.
את משאירה אותם לבד יחד… יופי, ניק כאן.
- היי. - היי, קופ.
הוא יפתור את זה.
תנו לי לצאת לפגוש את הבחור.
- היי. - היי.
בסדר, כן.
תשמע, עמדתי לצלות שני נתחי קצבים שקניתי הרגע.
כלומר, למה שלא תישאר?
למה שלא אישאר?
אני מניח שהסיבה שלא אישאר היא שהרעיון
להיכנס לחצר שלי
ולאכול סטייקים שנצלו על מנגל שלי שעלה 5,000 דולר
על ידי האיש שמזיין את אשתי גורם לי לרצות…
- וואו. - את סכין הסטיקים שאן פוג'י שלי
ולעקור לעצמי את הלב.
זו כנראה הסיבה שאני לא רוצה להישאר.
אז אני הולך.
שמע, אני מבין, קופ.
אני מבין אותך, באמת.
אני רק מנסה למצוא דרך לעבור את זה.
בשביל כולנו.
כן, שיהיה לך בהצלחה.
תגידי לחרא הקטן שאשלח לו חשבון.
זהירות, מותק.
נהגתי כל הלילה והסקל ישן כמו בול עץ.
בסופו של דבר גם אני התעייפתי.
- משיכות ועמלות נוספות -
- יתרה בסוף היום -
בקרוב אפגוש את סו שוב.
- הנסיעה הארוכה כמעט נגמרה… - פאק.
ולא אצטרך להמשיך לעבוד בבטון.
התחלתי לחשוב על העתיד
שלא יכול היה להיות זוהר יותר גם אם הייתי מקשט אותו באורות ניאון.
היה נחמד לחשוב על כך שסו מכוונת לפסגה.
אולי זה היה נכון גם לגביי.
אתה לא מבין שאם יתפסו אותי,
הם ירצו לדעת איפה השגתי את המכונית והכול?
- והם יאשימו אותי ברצח. - אם תהיה נבון, לא תיתפס.
היי.
מה את עושה?
- היי. - היי.
כן! פאקינג כן! קדימה.
פול, בעלה של סמנתה, הרוויח את כספו במזנונים.
- יש לו תשעה, היקף מותניים 112 ס"מ… - אלוהים.
ובעיית זקפה חמורה.
כן! לעזאזל! כן!
מאז שהם נפרדו היא מפצה על הזמן שאבד.
אלוהים.
אני חושב שממש פצעת אותי.
טוב, עכשיו אתה יודע שלא זייפתי.
הכול בסדר?
כן.
את צריכה ללכת?
לא.
למה? אתה רוצה שאלך?
לא, פשוט…
נראה היה שיש לך משהו…
- לא. - חשוב.
אבל בסדר. בסדר.
- היי, מה קרה הרגע? - מה? הכול מושלם.
לא, אם את רוצה להגיד משהו, פשוט תגידי.
גמרת בתוכי לפני דקה
ועכשיו אתה מת להיפטר ממני.
סאם, באמת.
לא, באמת, זה בסדר, אלך.
ברצינות, זה עניין ביולוגי, לא?
התרסקות הדופמין שאחרי האורגזמה.
חשבתי שאולי קורה משהו עם הילדים שלך.
לא, הילדים שלי ישנים מזמן, אבל תודה רבה שאכפת לך.
בסדר, שמעי, אולי יש כאן בעיית תקשורת.
אני מרגיש שאת לא מבינה אותי.
לא, זה רק דוחה קצת, אם להגיד את האמת, ו…
כי אתה התקשרת אליי.
ואז לבשתי משהו סקסי ו…
- סאם. סאם. - מצאתי בייביסיטר ועשיתי פילינג.
סאם.
אני מצטער.
בסדר? אני לא רוצה שתלכי.
תגיד לי את האמת.
אתה חושב שיש סיכוי שיקרה בינינו משהו רציני יותר?
בחייך. סאם.
בחייך.
אנחנו עושים את זה כבר חצי שנה
ועוד לא הצלחתי לנחות כמו שצריך.
שמע, אתה יודע איזה סכומים הרווחתי בביילי, נכון?
אני יכול להעביר חצי מהלקוחות שלהם לכאן,
בשילוב עם משפחות הנפט של טקסס,
אני יכול להכניס יותר מחצי מיליארד דולר בתוך פחות משנה. בחייך. כולם מרוויחים.
ועוד לא שכבת עם אף אחת מהעובדות שלנו.
שמע, ג'ק התקשר לאנשים. אסור לאף אחד לצאת איתך.
בחייך, מונטי. אני השגתי לך את העבודה הזו. פשוט תכניס אותי לחברה.
הוא מתקשר לכולם, אחי.
שמע, אני יודע שג'ק מתקשר לאנשים.
ג'ק יכול ללכת להזדיין. אין לו חברים כאן.
טוב לדעת.
שמע, אני לא יכול להרשות לעצמי לעצבן את ג'ק.
לא עכשיו ולא עם ההפסדים שלנו במניות טכנולוגיה השנה.
אני רוצה לגנוב אותך ממנו כבר מזמן.
- טוב… - מה הסכם האי-שידול שלך, 90 יום?
אתה ישבת כאן פעם, מונטי, ואני ישבתי שם.
- כן, אני יודע. - שנתיים?
לא ביקשת מעורך דין לבדוק את החוזה לפני שחתמת?
הם וידאו שזה ישתלם לי. מה אוכל לומר?
אתה רוצה עצה ממני?
לא ממש.
בחייך, קופ, אתה יודע שלא אוכל לשכור אותך בלי הלקוחות.
קח קצת זמן, תן לסירחון להתפזר כי אף אחד לא ייגע בך כרגע.
תפנה לאחד המשרדים המשפחתיים מדובאי.
לא יהיה אכפת להם מהסכם האי-שידול ולא מהקטע עם הבחורה.
הבחורה היא לא קטע.
כך או כך, זה לא משנה להם, זה מה שאני אומר.
קופ, בחייך, אל תהיה כזה.
סליחה על האיחור.
הזמנתי את המנה הקבועה.
אתה הולך לאירוע של מילר מחר?
הוזמנתי, למה שלא אלך?
סתם.
אילו הייתי נמנע מכל מצב חברתי שמל וניק עלולים להיות בו,
- לא הייתי יוצא מהפאקינג בית. - היי, אני בצד של קופ.
- אין צדדים. - בולשיט.
בסדר, מה קרה?
מה?
אתה לא בודק את הטלפון שלך.
אתה לא אוכל מהר. משהו קרה.
מה אם לא אעבוד במשך זמן מה?
למה שתעשה דבר כזה?
אני לא יודע, אולי כדי לפגוש את הילדים שלי, לא יודע, לקרוא ספר.
אז מדובר בכמה שבועות,
- אולי חודש? - בדיוק.
או אולי שנה.
קופ, מגיע שלב בכל שיחה
כשאדם צריך להפסיק לבלבל את המוח ולהגיע לפאקינג עיקר.
פוטרתי.
- את מי זיינת? - היי.
- למה אתה ישר קופץ ל… - לא, לא.
אתה לא שתיין ולא גזען והרווחת סכומים טובים,
זה מותיר רק זיינות.
אלוהים, ברני, בחייך.
אני פשוט לא מבין למה ג'ק דופק אותי כך.
כלומר, זה היה גבולי במקרה הטוב.
ג'ק זיהה הזדמנות להיפטר ממך ולשמור את הלקוחות שלך. זה באמת היה?
- מה באמת היה? - גבולי במקרה טוב.
היא עבדה בקומה אחרת לגמרי.
- לא הכרתי אותה בכלל. - לא יכולת למצוא מישהי אחרת?
- לא משנה מי. - היא התחילה איתי.
- זה לא משנה. - זה פאקינג אמור לשנות.
זה אמור. זה אמור לשנות.
ביילי יתפשרו.
מה?
תבע את ביילי ראסל, הם יסכימו לפשרה.
למה שיעשו את זה?
כי אתה לא שתיין או גזען והרווחת סכומים טובים.
הם לא רוצים שזה יגיע למשפט. תבע אותם.
אתה המנהל העסקי שלי, לא עורך הדין שלי.
וכמנהל העסקי שלך,
אני ממליץ לך בחום לשכור עורך דין.
אני רק צריך לדעת כמה זמן אוכל להסתדר עם מה שיש לי.
עם החסכונות שלך?
שישה חודשים. שבעה לכל היותר.
לא ייתכן שזה נכון.
דמי מזונות, דמי ילדים, שני בתים, מכוניות, בתי ספר פרטיים,
שלא לדבר על אחותך, וזה עוד לפני שנכנסתי לזה.
ג'ק יתפשר.
ג'ק ימחץ אותי. אני לא יכול להרשות לעצמי להילחם בהם.
אתה לא יכול להרשות לעצמך לא לעשות את זה.
פשוט חשבתי שיש לי הרבה יותר.
היה לך. אבל הפסדת המון על מניות טכנולוגיה בשנה שעברה.
כולם הפסידו המון על טכנולוגיה בשנה שעברה.
לא כולם התגרשו או זיינו עמיתה לעבודה.
- לך לדבר עם מונטי. - הלכתי. דיברתי גם עם לאנס.
- לא הלך? - חתמתי על חוזה אי-שידול של שנתיים.
אני יודע.
קופ, מה אתה שותה?
שכח מזה.
יש לי ויסקי יפני בן 15 שאתה חייב לנסות.
שתי כוסות.
לחיים.
חלק מאוד, מה?
כן
אז…
איך חיי הרווקות?
טוב, יש בהם רגעים נחמדים.
בולשיט. בטח יש לך כוסיות בלי סוף.
בחייך, ספר לי משהו, חדשות מהחזית.
היי, אוביל את אירוע הצדקה למלחמה בסרטן שוב השנה
ורשמתי לך שני שולחנות, כמו בשנה שעברה.
תזכיר לי כמה עולים השולחנות.
שלושים אלף, 60 על שניהם.
בחייך, קנית שניים בשנה שעברה.
כן, טוב, לא הייתי גרוש בשנה שעברה, פיטר.
אתה צודק. אני מצטער.
לא חשבתי.
אסור היה לי להעמיד אותך במצב כזה.
אוריד את השם שלך מרשימת האורחים.
תשאיר את השולחנות.
- אתה בטוח? - כן, זה בסדר.
לא ניסיתי לצאת מניאק.
נראה שיש כאלה שזה בא להם טבעי.
לך תזדיין.
היי…
זה בסדר, נכון?
כולנו מבוגרים.
- בטח, הכול טוב. - יופי.
אתה חי חיים מסוכנים.
- עשרים וחמש, בבקשה. - אין בעיה.
תודה.
שלוש פעמים בנבחרת האולסטאר באן-בי-איי. מה אפשר לעשות?
כן.
אשתה מה שהוא שותה, רק יותר.
אין בעיה.
הצד של קופ?
ועוד אחת.
אז אמרתי לפיטר…
שאנחנו חייבים לנסוע עם הילדים,
כל עוד אנחנו יכולים, לפני שלא ירצו שום קשר איתנו
כי מה נעשה אז, נדבר זה עם זה?
אנחנו נשואים הרבה יותר מדי זמן בשביל זה.
אז בשבת אנחנו נוסעים לבליז.
מצאתי לנו וילה עם נוף מהמם לחוף.
לילדים תהיה וילה משלהם
- כך לא נהיה צמודים מדי. - אני כבר חוזרת.
אבל ברור שניפגש איתם כי לנו יהיו שף
וחדר אוכל, אז כשהם יהיו רעבים…
כלומר, בטרטל אין לא יודעים מה מצפה להם.
מה שלומך, קופ? אתה בסדר?
אני בסדר, מל. מה שלומך?
כן.
היי, אתם, אם יורשה לי לומר,
אני מתה על זה שהגירושים שלכם ידידותיים כל כך.
דיאן.
לא, אני רק אומרת,
זוכרים כשמייק וגייל התגרשו? היה כאן ממש יום הדין.
אתה זוכר?
הם לא מסוגלים להיות באותו החדר.
הם לא מסוגלים להיות באותה העיר.
נכון?
סאם, את חושבת שפול ואת תוכלו לחזור למצב ידידותי אי פעם?
אין שום מצב,
אבל תודה ששאלת, את יודעת, מול כולם.
אני פשוט… מעריכה את האופן שבו טיפלתם בכול בקלאסה.
בייב, כשאנחנו נתגרש, אני חושבת שכך כדאי שנעשה את זה.
זהו זה. אני עוצר אותך.
אני רק…
אני חושב שזה נפלא…
שכולנו נאורים כל כך…
- אתה רואה? - אתם מבינים?
כלומר, מל… כן, מל וניק ניהלו רומן שבגללו הנישואים שלנו הסתיימו,
ואני מניח שרק עם הזמן נדע כמה הילדים שלנו נדפקו מזה,
אבל אתם מתנהגים כל כך מעולה בקשר לזה.
אילו הייתי יודע…
אני הולך להשתין.
אופס.
אנחנו לא יודעים איך היא נרצחה. אני חושב שהנשק…
הכו בה בפמוט.
פמוט? אתה בטוח?
פמוט כסוף כבד.
- איך אתה יודע? - מיקרוסקופ.
קח. פשוט…
מישהו מכם רוצה להחליף מכוניות לזמן מה?
בטח שכן!
- זהירות, שביר -
- פאק! - אלוהים.
- אבא! - מה… אלוהים אדירים!
פאקינג לא ייאמן.
- מר קופר. - לך מכאן, ג'ייק.
אני מצטער, אדוני. לא ידענו שתהיה כאן,
אני נשבע… פאק.
אבא! מה עשית? אלוהים אדירים.
- אמרתי לך להפסיק לקרוא לי "אדוני". - אתה בסדר?
מה הפאקינג בעיה שלך?
- אלוהים אדירים. אבא. - אני חייב לענות. היי.
- הוא נתן לי אגרוף ב… - לא, ברוס, אני מצטער. מה?
- מה אני יכולה לעשות? מה אתה צריך? - אוי, אלוהים, כן.
- אני יכול להגיע בתוך עשר דקות. - אתה משוגע?
כן, אני מצטער. ביי.
פשוט… שים על זה קרח או משהו. יהיה בסדר.
"היא נראית כמו הדבר האמיתי
ויש לה טעם של הדבר האמיתי
אהובת הפלסטיק המזויפת שלי…"
היי, ברוס.
- תודה שבאת, קופ. - ברור.
"אבל אני לא יכול שלא להרגיש
שהייתי יכול לפרוץ דרך התקרה
אילו רק יכולתי לקום ולרוץ…"
היי, אנדי.
ברוס התקשר אליי.
כן, תיארתי לעצמי שהוא יעשה זאת.
אשמח לטרמפ הביתה ממילא.
איך הגעת לכאן?
הלכתי.
הפסקת לקחת את התרופות שוב?
רק רציתי להרגיש משהו.
איך את מרגישה?
גרוע, למען האמת.
איך היה היום שלך?
כנ"ל.
אתה נראה לא משהו, ואת זה אני אומרת.
קדימה, בואי ניקח אותך הביתה.
הוא עוד אוהב אותי.
מותק, יש לו אישה ושני ילדים.
לכל אחד יש משהו.
של מי השיר ששרת, סמשינג פמפקינס?
רדיוהד, חתיכת דפוק.
כן, ברור. בואי.
היי.
את תהיי בסדר.
תני לי את זה. תיכנסי.
- מכונית חדשה? - שאלתי אותה.
אל תרדי עליי.
אני בצרות, אלי.
כמה חמורות?
ייתכן שאצטרך שתוותרי על הדירה שלך ותחזרי לגור אצל אימא ואבא.
באסה בשבילם.
כן, אם לא תיקחי את התרופות שלך.
אני לא מבטיחה כלום.
- יש במכונית הזו ריח של תחת. - אלוהים, אני יודע.
כאילו שמישהו מת בה.
ליב.
אני רק רוצה לדבר איתך לרגע.
שמע, אני מצטערת מאוד על מה שקרה לך.
מבאס שפיטרו אותך.
- זה באמת מה שאת מרגישה? - ברור.
אז את יכולה בבקשה לבטל את התלונה?
כלומר, את יכולה לחזור בך ולכסות את ביילי במקרה תביעה.
- אוכל לקבל את העבודה שלי חזרה. - מה?
שמעי, אני מתנצל אם נהגתי בך לא כשורה.
פשוט חשבתי ששנינו נהנים.
רגע, עצור. אני…
אין לי מושג על מה אתה מדבר.
לא הגשתי תלונה.
קופ. הוא בשיחה.
זה בסדר, מרי.
- לא הוגשה תלונה. - קופ. אסור לך להיות כאן.
ליב קרוס לא הגישה תלונה.
זה עניין של משאבי אנוש. אני יודע רק מה שאומרים לי.
בולשיט, ג'ק, אתה עשית את זה.
הפרת את מדיניות החברה. ידיי קשורות.
זיהית הזדמנות לקחת לקוחות שלי והחלטת לדפוק אותי.
אתה דפקת את עצמך.
חשבתי שאנחנו חברים.
לפחות תן לי לשמור את הפאקינג חשבון שלי.
אני מתחנן בפניך. הכסף הזה שלי. אני צריך את הכסף.
הוא לא שלך.
הטעות הכי גדולה שלך הייתה שחשבת שמשהו היה שלך מלכתחילה.
בסדר.
זה לא שלך, אם אתה לא יכול לשמור את זה.
אני לא יכול לתת לך להרוס את המנוע היפהפה הזה.
בסדר, תתניע.
בבקשה.
מה שלום החבר של טורי?
- ג'ייק? - נכון.
הוא ישרוד.
וטורי?
תן לזה עוד כמה ימים. אני עובדת על זה.
אתה לא כתמול שלשום, קופ.
שמעי, אני מצטער על אירוע המנגל. שתיתי קצת יותר מדי.
אני לא מדברת על אירוע המנגל ולא על העובדה
שתקפת את החבר של הבת שלנו,
- למרות שאלוהים אדירים! - אז על מה?
אני לא יודעת.
אתה פשוט נראה כל כך…
לבד.
כן, טוב, אני גר כאן ואת… גרה שם, בבית שלנו, עם הילדים שלנו.
- אני יודעת. - נפרדת ממני, זה אומר שאני…
לבד.
לא על זה אני מדברת.
אני דואגת לך.
היי.
מה קרה?
בחייך, אתה עוד יכול לדבר איתי, לא?
אני בסדר.
באמת. אני מחפש את דרכי.
בסדר.
זה הוגן.
תודה שבאת.
תודה על הבירה.
מיס קרוס.
- איך אפשר לעזור לך? - קיוויתי להסבר.
עניין אנדרו קופר.
לא הגשתי תלונה.
מישהו דיווח על המעורבות שלכם למשאבי אנוש.
- אבל לא הוגשה תלונה. - ויסקי?
- לא. - שבי.
אני מצטער שזה נוסח כך, אבל בין שהוגשה תלונה ובין שלא,
מר קופר הפר את כללי ההתנהגות של החברה.
הוא בעמדת כוח
ואנחנו מתייחסים למצבים כאלה ברצינות רבה מאוד.
הוא לא אחד הממונים עליי.
אני לא כפופה לאף אחד שכפוף לו.
זה אומר שהוא לא יכול היה להביא לפיטורייך אילו בחר לעשות זאת?
לא היה צורך לפטר אותו.
יש לי חדר שמלא בעורכי דין לדיני עבודה שחולקים על דעתך.
שפרד אמר לי שאת כוכבת. הוא רוצה להציע אותך כמועמדת לקידום.
הוא רוצה שתנהלי דסק משלך. את מוכנה לזה?
איך זה קשור לזה?
סיימתי עם זה, עברתי לזה.
אני מעוניין יותר בעתיד שלך מאשר בעבר של קופ.
שמעי, בעוד רגע יש לי שיחת טלפון,
אבל בואי נצא לארוחת ערב בהמשך השבוע ונדבר על זה.
מרי תבדוק מתי את פנויה.
לא כדאי ששפרד יצטרף אלינו?
שפרד מוזמן להצטרף.
תודה.
- קופ הלוואי -
בסדר, יש לך הכול…
מנקודת מבט מסוימת
החיים מסתכמים בסדרה של החלטות ששלובות זו בזו.
הזוג מילר החליט לנסוע לבליז.
אני החלטתי ללכת לבית של הזוג מילר.
לווסטמאונט וילג' יש סיירת אבטחה פרטית משלה,
בנוסף למשטרת ווסטמאונט.
אחוז הפשע כמעט אפסי.
כשאתה גר במקום כזה די זמן,
אתה מתחיל להרגיש מבודד משאר העולם.
אתה נעשה שאנן לגבי דברים כמו מערכות אזעקה
ונעילת כל הדלתות.
נאוטילוס פטק פיליפ, זהב לבן 18 קרט,
רקע בצבע שקיעה כחולה,
עמיד למים עד 30 מטרים, כאילו שיהיה צורך בזה אי פעם.
כמו שאומרת הפרסומת, "אתה לא באמת הבעלים של פטק פיליפ,
אתה רק שומר עליו בשביל הדור הבא".
הדור הבא בודק מה השעה בטלפון שלו,
אז הנחתי שהשעון הזה לא יחסר לאיש.
היי, חברים. הכול בסדר?
ערב טוב, אדוני. אתה גר כאן?
כן, בהחלט.
הבית שלך הוכנס למשמרת חופשה החל מהערב.
ראינו הונדה ברחוב, אורות בבית…
החלטנו לבדוק מה קורה.
זו המכונית של הבן שלי.
אמרתי לו להכניס אותה לחנייה לפני שנעזוב.
אז אתם כן יוצאים לחופשה?
כן, מחר על הבוקר.
נראה שאשתי מסרה לכם תאריך לא נכון כשדיווחה על זה.
- אין בעיה. תיהנו מהטיול. - תודה, חברים.
אני מעריך את זה.
אין לי מושג מה חשבתי לעצמי.
זה לא בדיוק נכון.
חשבתי שפיטר ודיאן מילר הם חארות
ושהם לא ראויים לכל זה.
וחשבתי שיש המון חארות כמוהם בשכונה
שיש להם בתים בדיוק כאלה,
שמלאים בדברים יקרים כמו זה שלא יחסרו להם לעולם.
ערמות של נכסים שנשכחו שוכבות להן במגירות
ולא עוזרות לאף אחד.
ידעתי את זה כי עד לא מזמן
הייתי חרא כזה בעצמי.
- מקלן 25 -
חשבתי על דמי מזונות, על דמי ילדים, על שכר טרחה, על שני בתים,
על אשראי נדל"ני שמוצה, על דמי לימוד, על מסי נכסים,
על ביטוח בריאות, על מורים פרטיים,
על פסיכולוגים לילדים, על תשלומים על מכוניות, על גננים,
על מדבירים, על מתקני גגות, על צבעים, על שרברבים, על מערכות תופים
ועל חשבון בנק שנמצא עדיין במינוס בגלל הגירושים.
ועל כך שאף אחד, מתברר שכולל המשטרה,
לא יחשוד בבחור כמוני.
אני לא אומר שזה היה רעיון טוב.
זה היה רק זמני.
פתרון מהיר לתשלום חשבונות עד שאתאושש.
וחשבתי לעצמי, מה הדבר הכי גרוע שעלול לקרות?
תרגום: אסף ראביד