Tidigare...
Hitta ett annat sätt att döda Anförarna.
På bröllopet... Sa du att det kommer Tjänarinnor?
Så många Tjänarinnor. En stor grupp. Anonyma.
- Så kan vi gömma oss. - De har inga vapen.
- Jag smugglar in vapen. - Hur lång tid dröjer det?
En till två timmar. De går hem och faller i djup sömn.
Sen kör vi.
Bomberna ligger kvar. Vi borde använda dem.
Förvirring i stan. Ett perfekt läge att ta in militären.
- Ja. - Det är nåt i görningen.
Är allt väl med flickorna? Jag måste titta till dem.
Hon hjälper oss fullfölja våra plikter mot Gud.
Nej, jag vill inte ha en Tjänarinna här i huset.
Jag trodde du var bättre.
- Men du är precis som alla andra! - Nu räcker det!
Skulle det här avskyvärda äktenskapet vara Guds vilja?
- June Osborne. - Trevligt att träffas.
- Var är June Osborne? - Här är jag.
Jag visste det. Det här är ditt verk.
Du gav oss till dem. Om du vill frälsa oss, så låt oss gå.
Först dödar vi Anförarna, sen exploderar bomberna.
- Sen rullar militären in. - De kommer inte att ana nåt.
De klarade det. Öppna dörrarna.
- Spring! - Nu!
- Hjälp! Hjälp! - Din jävla våldtäktsman!
Jacob! Snälla, nej!
Mayday bör ha tagit en kontrollstation nu.
Kommer alla lastbilar igenom? Tar vi oss över gränsen allihop?
Vi ska göra ett stopp först. Fler Tjänarinnor går på och vi går av.
Tänker ni stanna här?
Vi lämnar inte striden. Det här är bara början.
- Vi vill vara med och vinna. - Du var övertygande som Tant.
Amatörteatern gav visst resultat.
Jag heter Ava.
Ava. Trevligt att hälsa ordentligt.
Jag tänker också stanna.
Charlotte är kvar här. Precis som Hannah.
Det är inte de som bestämmer vilka ni är längre. Okej?
Gå. Lev era liv.
- Vad är det som händer? - Gå och lägg dig igen.
- Jag har sovit som en död. - Joseph! Joseph, snälla du!
Serena?
- Kom in. - Tack gode Gud.
Serena, vad har hänt? Var är Gabriel?
- Jag har lämnat honom. - På er bröllopsnatt?
Jag såg precis en Tjänarinna döda en Hustru.
- Jag hörde bomber explodera i stan. - Bomber?
Vi måste åka. Vi kan inte stanna här. Vi måste åka till Nya Betlehem.
- Det är för farligt därute. - Varför? Vad är det som händer?
Uppror.
Nick. Nick.
Nick, vakna. Kom, det är barnet.
- Nåt är fel. - Vad är det?
Det är för tidigt.
- Här kommer vår skjuts. - Maka lite på er.
- Var är de andra? - De kommer.
Jag ska dubbelkolla. Stanna här.
Hej.
Upp med händerna! Upp med er, sätt fart! Nu!
- Ner på knä! - Ut!
- Snabba på!
Ner med er!
Skynda på!
- Sätt fart! - Snabba på!
- Rada upp dem. - Skynda på!
- Snabba på! - Förrädare! Ställ dig därborta!
- Håll tyst! - Ställ er mot väggen!
June Osborne.
Visa dig.
June Osborne!
Nej.
Jag tänker inte fråga igen.
Nej, nej! Jag är June Osborne. Det är jag. Kolla min öronmärkning.
Kom. - Kolla min öronmärkning!
- Elva, åtta, fem. - Ta henne.
- June, nej! - Jag älskar er.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Vi borde aldrig släppt in dem i våra hem.
- De hatar oss, Serena. - Ja, skulle inte du ha gjort det?
De dödade 37 Anförare.
Det är förfärligt, men du vet vad de har tvingats utstå.
Vi har gett dem chansen att försonas.
Vi har försett dem med förnödenheter. De är vildar.
Nog med liberalt nonsens nu.
- Du måste försonas med din make. - Det kan jag nog inte.
- Jag ringde honom. Han är här. - Va?
Våra män måste skydda oss nu. Var tacksam för ditt kloka val.
Varenda en av förrädarna ska hittas.
Ja, absolut. Det var en massaker.
Vi ska... låta er prata ostört.
Naomi.
Det gjorde mig ont att se dig så upprörd igår kväll.
Förlåt att jag uttryckte mig så bryskt.
Vårt äktenskap är ett heligt förbund.
Vi avgav våra löften inför Herren.
Du bröt mot dina löften när du släppte in en Tjänarinna i mitt hem.
Vår kärlek bygger på tillit och ömsesidig respekt.
Vad tror du om att försöka få ett barn på egen hand?
Ingen Tjänarinna. Ingen Ceremoni. Bara vi.
Och om vi inte välsignas med ett?
Då hittar vi vår egen väg framåt.
Guds ljus kommer att visa oss vägen.
Det viktigaste just nu är att du och Noah är utom fara.
Jag har ordnat eskort åt alla Hustrur och barn-
- till en säker plats utanför Boston.
- Nej. Nej. - Serena.
Nej. Jag tänker inte åka längre in i Gilead.
Då måste du stanna här. Jag ställer Väktare vid dörren.
Jag är ledsen, men jag ska till D.C.
Jag har sammankallat Överrådet för att planera motattacken.
- Ska du åka nu? - Ikväll.
Flyget går från Bedford vid sju.
Men först måste jag ta hand om de där ogudaktiga kvinnorna.
- Hur kunde det här hända? - Det hände medan vi sov.
Det hände åtminstone de som åt av vår bröllopstårta.
Den var full av lugnande.
Knivarna de använde delades ut under vår heliga ceremoni och fest.
Allt planerades av den där kättaren June Osborne.
Nej, det är omöjligt. Hon är i Alaska.
Nej. Vi har henne i vårt förvar. Jag fick precis veta det.
Jag trodde att vi var vänner.
Jag är hemskt ledsen.
Det gör ont när någon utnyttjar ens goda hjärta.
Men du behöver inte tänka på henne längre.
Guds rättvisa kommer att skipas, det lovar jag.
- Hej, June. Vet du vem jag är? - Ja, det är klart.
Jag var på ditt bröllop, så...
Det var vackert.
Var det bruden som listade ut det?
Var det Serena som avslöjade mig?
Nej, mrs Wharton blev chockad av ditt svek.
Ja, det kan jag tänka mig.
Hon har försökt förbättra Tjänarinnornas villkor.
Om du bara haft mer tålamod.
Det är grejen med statligt sanktionerade våldtäkter.
Tålamod är inte ett alternativ.
Så ni valde ett fullständigt blodbad.
Dina synder är en skymf mot Gud.
Hur kan du veta vad som förolämpar Honom?
Jag vet att Gilead är Hans rike på jorden.
Det är en skräckföreställning...
...som leds av män som förvränger Hans ord.
Ni är bedragare... allihop.
Det har aldrig handlat om fromhet.
Det har alltid handlat om makt.
Ja... Du verkar då känna dig väldigt mäktig just nu.
Det här är början på slutet.
Och ändå...är vi här.
Gilead kommer att stå emot.
Jag ville ge dig chansen att försonas med Herren innan vedergällningen.
Så generöst.
Tacka min Hustru. Hon är så full av nåd.
Jag vet att hon skulle önska att Han visar dig nåd.
Vet du...
...jag tror att hon skulle önska att Han visar dig nåd.
Och... alla de vackra...
...oskyldiga kvinnorna som du lät döda.
Som var fångna på Jezebel's.
Du har deras blod... på dina händer.
- Gud kommer att döma dig. - Snälla. Snälla.
Min Gud och Serenas Gud...
...är en kärlekens Gud.
"Den som förblir i kärleken förblir i Gud."
Välj kärleken.
Bli den man som hon tror att du kan bli.
Det blir bara några dagar, tills jag lugnat ner allt här.
Hur ska du göra det?
Vi måste ta itu med själva roten till upproret.
Annars händer det igen och igen.
De andra kommer bara att vilja hämnas.
- Packade du hennes färger och kritor? - Ja.
- Har du papper? - Ja, det har jag.
Hon tycker om att höra den här innan hon somnar.
Hör på. Det här barnet tycker så mycket om...
...att lära sig saker.
Vi måste se till att hon får det. Vi är hennes föräldrar.
Vilket kapitel är ni på?
Nio.
- Kom nu. - Där är du ju, gullet.
Det kommer att bli så roligt. Det lovar jag. Jag älskar dig.
Och jag dig.
Okej, då går vi. Kom nu. Skynda på.
- Iväg med er. - Kom nu.
Måla fler teckningar åt mig!
Med många färger.
Ska du gå på...tilldragelsen?
Jag... ska träffa de andra överlevande Anförarna.
Och höra hur de planerar att svara.
Så du bara fortsätter med ditt. Precis som vanligt.
June kommer att dö.
Jag skulle inte vara här...
Noah skulle inte vara här om det inte vore för henne.
Kan vi... be för henne?
"Jag ser upp emot bergen."
"Varifrån skall jag få hjälp?"
"Hjälpen kommer från Herren, som har gjort himmel och jord."
"Herren bevarar dig från allt ont."
"Från allt som hotar ditt liv."
"Herren skall bevara dig i livets alla skiften."
"Nu och för evigt."
Låt oss be.
Fader Vår, som är i himmelen. Helgat varde ditt namn.
Tillkomme ditt rike. Ske din vilja, såsom i himmelen så ock på jorden.
Gud säger: "Jag skall straffa de gudlösa för deras synd."
"De fräckas högmod skall jag kväsa."
"Syndens lön är döden."
Fertila kvinnor?
Invånare i Gilead, Guds barn...
...vi har samlats här som vittnen.
Och för att fördöma dessa avfällingar.
Dessa vedervärdiga ynkryggar...
...som mördade Guds allra ädlaste tjänare.
Tant Lydia.
De stod under din uppsikt, och de blev mördare.
Utan varken moral eller ånger.
Det här är ditt fel, Tant Lydia.
Genom Guds nåd tillåts du göra bot innan du ställs inför Hans dom.
Gode Gud. Förlåt mig.
Och snälla, förlåt dem, mina älskade flickor.
Var dem nådig.
För de hölls fångna av ondskefulla, ogudaktiga män!
Nej! Nej! Nej, nej.
Du har förrått Gilead.
Du har vänt Gud ryggen.
June Osborne fick chansen att tjäna Gilead-
- och motta Hans gudomliga frälsning.
Hon blev visad de rättfärdigas väg och Hans ljus lyste över henne.
Men hon valde istället att förgifta dessa kvinnor med bedräglighet.
Du ledde in dem på den här svekfulla vägen.
Du förvrängde Hans ord. Du vanhelgade Hans namn.
Snälla.
Får jag be om Hans förlåtelse?
För alla mina synder och överträdelser.
Herren lyssnar.
Tack. Tack.
Käre Gud. Jag har svikit Dig.
Jag har... Jag har svikit mina vänner.
Och min familj.
Och jag har svikit Gileads folk...
...med mitt själviska och vårdslösa sätt.
Herre...
...snälla, hör min bön.
Snälla, beskydda... dina ödmjuka tjänare.
Låt dem få veta att deras liv är värdefulla.
Och att deras hopp och drömmar...
...betyder nåt.
För de är bra människor...
...som alldeles för länge varit förtryckta av ondska!
Av de som vanhelgat Ditt namn! Res er!
Slåss för er frihet! Låt inte skitstövlarna krossa er!
Nu, nu, nu!
- Hitåt, Anföraren. - Nej!
June!
Fortsätt!
Få ner henne!
June? June? June?
Mår du bra?
- Allt är bra. - De är här!
Det är amerikanska plan!
Kolla huset.
- Var är Lawrence? - Han har åkt.
- Det är tomt! - Vart?
Är han med de andra Anförarna?
- Tomt! - Kom.
- Vart ska vi? - Till en säker plats.
Nick.
Barnet mår bra, älskade du.
- Allt är bra nu. - Tack gode Gud.
Det är en sån välsignelse att ha dig vid min sida.
- Var skulle jag annars vara? - Du har hört vad som händer.
Gilead är under attack.
Min far blev nästan lynchad av rebellerna.
Han är i säkerhet nu.
Du måste sätta stopp för det här skamlösa angreppet.
Och henne.
Enligt läkarna kan det lugnande medlet ha orsakat komplikationerna.
Hon bär ansvaret för det här.
Du måste visa din lojalitet mot Gilead.
Och Gud.
Och mig.
Och vår son.
- June! - Ja.
- Men, vad...? - Jag mår fint.
- Nej, du måste vila. - Senare. Hur mår du?
- Jag blev inte hängd, så allt är bra. - Är det bra med Moira?
- Ja, hon hjälper sjukvårdarna därute. - Du har fullt upp. Tänk inte på mig.
Okej, vi har Martor och Budgetfolk som behöver hjälp, så...
- Tack. - Okej.
- Hej, June. Allt bra? - Ja. Vet du var Mark är?
Ja, han är precis därborta.
- Är du med i militären? - CIA.
Bäst i klassen, som hon gärna påminner mig om.
- Ska du verkligen vara uppe? - Ja. Vad händer?
Vi har fått fotfäste i stan, men vi måste hitta-
- de extrema Anförarna som överlevde och avsluta jobbet.
De vill inte att det blir som i Chicago.
- De är hämndlystna. - Så ingen lång konflikt.
De kan bomba Boston, döda en massa människor och ta över helt.
- Lawrence vet väl? - Vi kan inte nå honom.
Jag lämnade soldater vid hans hus utifall att.
Har ni nån annan som känner till deras planer, eller...?
Serena vet nog mer än hon talar om.
- Serena? - Skyddshäktet på andra sidan gatan.
Serena.
June. Tack gode Gud.
- Jag trodde att du ville se mig död. - Hur kan du säga så?
Inte vet jag. Jag ljög ju för dig och förstörde ditt bröllop.
Just det. Ja, jag...
Det känns så obetydligt nu efter...
...det du gjorde mot de där männen.
- De fick vad de förtjänade. - Det var inte ditt beslut.
Och du, då? Du beslutade vilka som fick leva när Gilead grundades.
- Jag fattade inga såna beslut. - Nej, men du... Vet du vad?
Strunt samma. Vi har inte tid.
Jag måste få veta var Anförarna som överlevde är.
Vet du var de ska träffas?
Nej, det vet jag inte. Det gör jag inte.
På en säker plats, kan jag tänka mig.
Mer kan jag inte säga.
"Kan inte" eller "vill inte"?
Jag trodde att du hade förändrats.
Jag trodde faktiskt att det du sa var på riktigt.
Inte... samma skitsnack som alltid.
Allt du pratade om. Dina planer, dina drömmar...
Mer frihet, mer rättvisa...
Det var bara snack.
- Jag vill fortfarande ha allt det. - Omöjligt med de männen vid makten.
Förstår du inte att Gilead bara skickar fler som är precis som de?
Då fortsätter vi att slåss! Vi ger aldrig upp.
Du ber mig att göra min man till en måltavla.
Han är en tyrann, Serena! Det vet du. Han försökte döda mig idag.
Han hängde mig som om jag inte var värd nånting.
Är det en sån far du vill ha åt din son?
Gud välsignade oss med barn.
Underbara, så underbara och friska barn.
Han litar på att vi skyddar dem...
...och låter dem växa upp i en värld som är full av kärlek.
Anförarna kommer bara att ge oss en värld full av sorg och lidande.
Serena.
De ska flyga till D.C.
Ikväll. Klockan sju, från Bedford.
Tack.
Anföraren. Tack för att ni kom.
Hade jag nåt val? De där muskelbergen väntade i mitt vardagsrum.
- Jag hörde att du haft en tuff dag. - Halsen är öm. Jag överlever.
Jag har blivit bänkad. Skickad till omklädningsrummet.
Jag föreslog förnuft och undfallenhet, men Reynolds, Calhoun-
- och resten av A-laget vill ge Boston en riktig omgång.
- Och Wharton? - Han vill också släppa lös helvetet.
Det är tydligen hans heliga plikt att göra stan säker för rättfärdiga.
Ett nytt skräckvälde.
Alla ska flyga till D.C. ikväll för att övertala Överrådet.
- Hur kan du veta det? - Serena. Hon är en av oss nu.
- Undrens tid är inte förbi. - Vi måste stoppa dem.
- Och det kan vi. - Med en bomb, förmodar jag?
- Den utlöses vid hög höjd. - Berätta mer, är du snäll.
Ni behöver bara lämna den på planet och gå av igen innan de kommer.
Förlåt, men när du sa "ni" så fick jag för mig att du tittade på mig.
Ni är Överanförare. Ni kommer in överallt.
Skjut bara ner planet.
Luftrummet är stängt. Gilead är på tårna.
Vi har alla sett hur deras försvarsmissiler fungerar.
Jag skulle gärna vilja störta dem, men jag...är ekonom.
Jag är ingen James Bond.
Jag förstår att det känns obekvämt.
Väldigt, du känner väl mig? Nästan allt känns obekvämt för mig.
Om vi låter dem komma undan... så är det över.
Då vinner de garanterat.
Anföraren, om ni tänker göra det-
- så måste ni åka nu.
Innan de andra Anförarna hinner dit.
Jag följer med. Jag kör flyktbilen.
Nej. Det kan du inte göra.
Du är äntligen utom fara, June.
Ingen är utom fara.
Inte så länge de där männen lever.
Vi fullföljer det här. Tillsammans.
- Mod klär dig, Joseph. - Jag har lärt mig av den bästa.
Jag är strax tillbaka. Jag ska försöka att inte sabba allt.
- Mina herrar. - Anförare Lawrence.
Så ni kommer också tidigt?
- Vi har ingen tid att förlora. - Vad gör du här?
- Jo... - Gud hjälpe oss.
Han tänker be oss vara snälla mot amerikanerna.
Nej, han vill att vi bygger ut Nya Betlehem. Det gick ju så bra.
Stanna här och se på när vi bränner ner det till grunden.
Nu räcker det! Vi måste visa upp en enad front i D.C.
Det gläder mig att du följer med. Kom.
Följer du med, Anföraren?
Anföraren.
Efter dig.
- Anföraren. - Du hann. Hur är det med Rose?
Bra. Hon är stark. Hon insisterade på att jag skulle följa med.
Hon är smart.
Allihop, Anförare Blaine och mitt barnbarn är Gileads framtid.
Pris ske Gud.
- Vi tar fram några cigarrer. - Så du anslöt dig till vinnarna ändå.
Du vet hur det är. Man gör vad man måste för att överleva.
Alla dina planer, då?
En bättre person än jag får se till att de genomförs.
Välsignad kväll, Anförare. Vi förbereder för avresa.
Mår hon bra?
Henne kan ingen stoppa.
Hon... sa åt mig att ge upp allt det här.
Det gjorde hon. Många gånger.
Du borde ha lyssnat på henne.
Text: Sanna Gillberg Iyuno