Tidligere på The Handmaid's Tale:
Finn en annen måte å drepe kommandørene på.
Sa du at det skulle være tjenerinner i bryllupet?
Så mange tilslørte tjenerinner? Som én stor gruppe, anonyme?
- Sånn gjemmer vi oss. - De har ingen våpen.
- Jeg smugler dem inn. - Hvor lang tid vil det ta?
En til to timer. De drar hjem og sovner.
Og så er vi i gang.
Bombene er der ennå. Synd å ikke bruke dem.
Perfekt tidspunkt for å hente inn militæret.
- Visst faen. - Noe er på gang.
Går det bra med jentene? Jeg må se til jentene.
Hun vil hjelpe oss å utføre vår plikt til Gud.
Nei, jeg vil ikke ha noen tjenerinne i huset vårt.
Jeg trodde du var bedre, men du er som alle andre!
- Nok! - Tror du Gud ønsker dette ekteskapet?
- June Osborne? - Hyggelig å møte deg.
- Hvor er June Osborn? - Jeg er her.
Jeg visste det. Du gjorde dette.
Du ga oss til dem. Hvis du vil redde oss, la oss dra.
Først dreper vi kommandørene, så eksploderer bombene våre.
- Så kommer militæret. - De vil aldri se oss komme!
De klarte det. Åpne dørene!
Løp! Nå!
- Hjelp! Nei! Hjelp meg! Hjelp! - Jævla voldtektsforbryter!
Jacob, vær så snill! Nei!
Mayday burde ha tatt en kontrollpost nå.
Kommer alle lastebilene gjennom? Kommer alle seg over grensa?
Vi må gjøre ett stopp først. De utplasserte går på, og vi går av.
Blir du?
Vi forlater ikke denne kampen. Dette er bare begynnelsen.
- Vi er med for å vinne. - Du var en overbevisende tante.
Amatørteateret lønte seg endelig.
Jeg er Ava.
Ava. Hyggelig å møte deg offisielt.
Jeg blir også.
Charlotte er her ennå. Akkurat som Hannah.
De får ikke bestemme hvem du er lenger. Ok?
Gå. Lev livene deres.
- Hva skjer der nede? - Legg deg igjen.
- Jeg har sovet som om jeg var død. - Joseph. Joseph, vær så snill!
Serena?
- Kom inn. Kom inn. - Takk, Gud.
Serena, hva skjedde? Hvor er Gabriel?
- Jeg forlot ham. - På bryllupsnatten din?
Jeg så nettopp en tjenerinne drepe en kone rett foran meg.
- Jeg hørte bomber i byen. - Bomber?
Vi må dra. Vi kan ikke bli her. Vi må dra til New Bethlehem.
- Det er for farlig der ute. - Hvorfor? Hva skjer?
Opprør.
Nick. Nick!
Nick, våkne. Kom deg opp. Det er babyen.
- Det er noe galt. - Hva er det?
Det er for tidlig.
- Der er skyssen vår. - Gjør plass.
- Hvor er de andre kvinnene? - De kommer.
Jeg dobbeltsjekker. Bli her.
Hallo.
Opp med hendene! Kom igjen! Nå!
- Kom dere ut! Ned på knærne! - Ut!
- Kom igjen!
Ned!
- Kom igjen! - Flytt deg, din hurpe!
- Du! Kom igjen! - Kom igjen!
- Still dem på linje! - Kom igjen!
- Flytt deg! - Forræder! Kom deg bort dit!
- Hold kjeft! - Mot veggen!
June Osborn.
Vis deg.
June Osborn?
Nei.
Jeg spør ikke igjen.
Nei! Jeg er June Osborn. Sjekk merket mitt.
Kom igjen. Sjekk merket mitt.
- Elleve, åtte, fem. - Ta henne.
- June, nei! - Jeg er glad i dere.
Jeg er glad i deg.
Vi skulle aldri ha sluppet dem inn.
- De kvinnene hater oss, Serena. - Ville ikke du gjort det?
De drepte 37 kommandører.
Det er forferdelig. Men du vet hva de har måttet tåle.
Vi har gitt alle muligheter til forløsning.
Vi har gitt alle nødvendigheter. De er barbarer.
Så nå er det nok liberalt tull!
- Du må forsone deg med mannen din! - Jeg tror ikke jeg kan.
- Vel, jeg ringte ham. Han er her. - Hva?
Mennene våre må beskytte oss.
Vær glad du giftet deg med en god en.
Merk mine ord, alle forrædere skal holdes ansvarlige.
Absolutt. Det var en massakre.
Jeg skal la dere være i fred.
Naomi.
Det gjorde vondt å se deg så opprørt i går kveld.
Tilgi meg for at jeg var så streng.
Ekteskapet vårt er en hellig forening.
Vi utvekslet løfter i Herrens øyne.
Du brøt de løftene da du brakte en tjenerinne inn i hjemmet mitt.
Vi bygget kjærligheten vår på tillit og gjensidig respekt.
Hva om vi prøvde å få barn alene?
Ingen tjenerinne. Ingen seremoni. Bare oss.
Hva om vi ikke er velsignet?
Vi finner vår egen vei fremover.
Guds lys vil vise oss veien.
Det viktigste nå er din og Noahs sikkerhet.
Og jeg har ordnet eskorte til alle konene og barna
til et trygt sted utenfor Boston.
- Nei. - Serena?
Nei, jeg går ikke dypere inn i Gilead.
Da må du bli her. Ha voktere på utsida.
Beklager, men jeg drar til D.C.
Jeg har samlet Høyesterådet for å planlegge responsen vår.
- Drar du nå? - I kveld.
Vi flyr ut av Bedford klokka 7:00.
Jeg må ta meg av de ugudelige kvinnene her først.
- Hvordan kunne dette skje? - Mens vi sov.
Vel, i det minste med de som spiste bryllupskaken vår.
Den var full av beroligende midler.
Knivene ble distribuert under vår hellige seremoni og mottakelse.
Alt var planlagt av den kjetteren June Osborn.
Nei, det er ikke mulig. Hun er i Alaska.
Nei. Hun er i vår varetekt, jeg hørte det nettopp.
Jeg trodde vi var venner.
Jeg er lei for det, kjære.
Det er vondt når noen utnytter det gode hjertet ditt.
Men du trenger ikke bekymre deg for henne lenger.
Guds rettferdighet vil skje fyllest, jeg lover.
Hallo, June. Vet du hvem jeg er?
Selvfølgelig gjør jeg det.
Jeg var faktisk i bryllupet ditt, så...
Det var en vakker seremoni.
Var det bruden som fant ut av det?
Var det Serena som avslørte meg?
Nei, Mrs. Wharton ble lamslått av sviket ditt.
Ja, sikkert.
Hun jobbet hardt for å forbedre tjenerinnenes vilkår.
Om du bare hadde vært mer tålmodig.
Ja, det er greia med statlig sanksjonert voldtekt.
Tålmodighet er ikke et alternativ.
Så du velger massakre i stedet.
Dine onde synder er en fornærmelse mot Gud.
Og hvordan vet du hva som fornærmer ham?
Jeg vet at Gilead er kongeriket hans her på jorden.
Det er et skrekkshow,
drevet av menn som vrir på ordene hans.
Dere er bedragere, hele gjengen.
Det har aldri handlet om fromhet.
Det har alltid handlet om makt.
Vel...
Det virker som du føler deg mektig nå.
Dette er begynnelsen på slutten.
Og likevel er vi her.
Gilead skal bestå.
Du skal få be Herren om tilgivelse før du mottar din dom.
Det er sjenerøst av deg.
Du kan takke kona mi. Så full av nåde.
Jeg vet at hun ville ønsket Hans nåde for deg.
Du skjønner...
Jeg tror hun ville ønsket Hans nåde for deg.
For alle de vakre
uskyldige kvinnene du fikk drept,
som var fanget hos Jezebel.
Deres blod er på dine hender.
- Gud vil dømme deg. - Vær så snill.
Min Gud, Serenas Gud...
...er en kjærlig gud.
"Den som blir i kjærligheten, blir i Gud."
Velg kjærlighet.
Vær den mannen hun tror du kan være.
Det er bare noen dager til jeg får roet ting.
Hvordan skal du gjøre det?
Vi må snakke om det som startet opprøret,
ellers vil det skje igjen.
Og de andre vil bare ha hevn.
- Pakket du fargestiftene hennes? - Ja.
- Har du papir? - Ja, jeg har papir.
Hun liker å høre denne før leggetid.
Hør her. Denne ungen, mer enn noe annet,
vil hun lære.
Vi må lære henne. Vi er foreldrene hennes.
Hvilket kapittel er du på?
Ni.
- Kom nå. - Her er hun. Kjære.
Du kommer til å ha det så gøy. Jeg lover. Jeg elsker deg.
Deg også.
Ok, kom igjen. Raska på.
Gå nå.
Lag flere bilder til meg!
Mange farger.
Kommer du til anledningen?
Jeg blir med kommandørene som overlevde.
Hører hvordan de vil reagere.
Så det var det? Du bare fortsetter som vanlig.
June kommer til å dø.
Jeg ville ikke vært her...
Noah hadde ikke vært her uten henne.
Kan vi be for henne?
"Jeg løfter mine øyne opp mot fjellene."
"Hvor skal min hjelp komme fra?"
"Min hjelp kommer fra Herren, han som skapte himmel og jord."
"Herren skal bevare deg fra alt ondt"
"og verne om ditt liv."
"Herren skal bevare din utgang og din inngang"
"fra nå og til evig tid."
La oss be.
"Fader vår, du som er i himmelen, la ditt navn holdes hellig."
"La ditt rike komme, la din vilje skje på jorden som i himmelen."
Gud erklærer: "Jeg skal straffe de gudløse for deres misgjerning."
"Jeg lar voldsmenns hovmod bøyes."
"Syndens lønn er døden."
Fruktbare kvinner?
Innbyggere av Gilead, Guds barn,
vi samles for å bevitne...
...og fordømme disse frafalne.
Disse avskyelige kujonene
som drepte Guds edleste tjenere.
Tante Lydia.
Vi betrodde deg deres tilsyn, og de ble mordere.
Uten moral og uten anger.
Dette er din feil, tante Lydia.
Ved Guds nåde kan du gjøre bot før du møter Hans dom.
Kjære Gud. Tilgi meg.
Og vær så snill, tilgi dem, mine dyrebare jenter.
Vis nåde for det de har gjort.
For de har vært fanger av onde, gudløse menn!
Nei! Nei! Nei!
Du har forrådt Gilead.
Du har sviktet Gud.
June Osborn fikk muligheten til å tjene Gilead
og motta Hans guddommelige forløsning.
Hun ble vist de rettskafnes måte,
og lyset fra Hans nåde skinte over henne.
Likevel valgte hun å forgifte disse kvinnene med svik i stedet.
Du ledet dem ned denne forræderske stien.
Du fordervet Hans ord, du besudlet Hans navn.
Vær så snill.
Kan jeg be om Hans tilgivelse
for alle mine synder og overtredelser.
Herren lytter.
Takk. Takk.
Kjære Gud. Jeg har sviktet deg.
Jeg har sviktet vennene mine
og familien min.
Og jeg har sviktet folket i Gilead
med mine egoistiske og uvørne gjerninger...
Herre...
Vær så snill, hør bønnen min nå.
Beskytt dine ydmyke tjenere.
La dem vite at livene deres er verdige.
Og deres håp og drømmer
betyr noe.
For de er gode mennesker...
som for lenge har blitt undertrykt av ondskap!
Av de som har vanæret Ditt navn! Reis dere!
Kjemp for friheten! Ikke la jævlene slite dere ut!
Kom igjen!
- Kommandør, denne veien. - Gå!
June.
- Kom igjen! - Slipp den!
Ta dem, for faen!
Få henne ned!
Stopp!
June? June!
Går det bra?
Hei, går det bra?
- Det går bra. - De er her! De er her!
Det er amerikanske fly!
Gjennomsøk huset.
- Hvor er Lawrence? - Han dro.
- Klart! - For å dra hvor?
Er han med de andre kommandørene?
- Klart! - Kom igjen.
- Nei, hvor tar du oss? - Et trygt sted.
Nick.
Babyen har det bra, kjære.
- Vi har det bra nå. - Pris Herren.
For en velsignelse å ha deg ved min side.
- Hvor skulle jeg ellers være? - Vi har hørt rapportene.
Gilead er under angrep.
Faren min ble nesten lynsjet av de opprørerne.
Han er trygg nå.
Du må avslutte dette skamløse angrepet.
Gjør slutt på henne.
Legene sa at bedøvelsen i kaka
kan ha utløst disse komplikasjonene.
Hun er ansvarlig.
Du må vise din lojalitet
til Gilead og Gud.
Og meg.
Og sønnen vår.
Jeg trenger hjelp her.
- June. - Ja.
- Hei. Hva gjør du? - Det går bra.
- Nei, du må hvile. - Senere. Hvordan går det?
- Jeg ble ikke hengt, så det går bra. - Går det bra med Moira?
- Ja, hun er ute og hjelper legene. - Ok. Du er opptatt. Ikke tenk på meg.
Det er mange marthaer og econofolk som trenger hjelp, så...
- Takk. - Ok.
- June, går det bra? - Ja. Vet du hvor Mark er?
Ja. Han er rett der.
- Er du militær? - CIA.
Best i klassen, som hun alltid minner meg på.
- Sikker på at du burde være her? - Ja. Hva skjer?
Vi har et lite fotfeste i byen, men vi må finne
ekstremistkommandørene og fullføre jobben.
De vil ikke ha et nytt Chicago. De ble tatt på senga.
- De er blodtørstige. - Det vil ikke dras ut.
De kan bombe Boston, drepe masse folk, ta over hele stedet.
- Lawrence må vite noe. - Får ikke tak i ham.
Jeg etterlot soldater, i tilfelle han drar hjem.
Har du en annen kilde som kjenner planene deres, eller...
Jeg tror Serena vet mer enn hun sier.
Serena?
I beskyttet varetekt på andre siden av gata.
Serena.
June. Pris Herren.
- Jeg trodde du ville se meg død. - Hvordan kan du si det?
Jeg vet ikke. Jeg løy til deg og ødela bryllupet ditt.
Akkurat. Ja.
Alt det virker veldig trivielt nå etter...
Det du gjorde mot de mennene.
- De mennene fikk som fortjent. - Det er ikke opp til deg.
Du gjorde det, ikke sant?
Du bestemte hvem som skulle dø i Gileads oppstart.
- Jeg tok ikke de avgjørelsene. - Nei, men du... Vet du hva?
Det går bra. Vi har ikke tid.
Jeg må vite hvor kommandørene som overlevde, er.
Vet du hvor de skal møtes?
Nei. Jeg vet ikke.
Jeg gjør ikke det.
Et trygt sted, vil jeg tro.
Jeg kan ikke si mer.
Kan ikke eller vil ikke?
Jeg trodde du hadde forandret deg.
Jeg trodde virkelig at det du sa var sant
og ikke ditt typiske pisspreik.
Alt du beskrev, planene dine, drømmene dine, mer frihet,
mer rettferdighet...
Det er bare tomprat.
- Jeg vil fortsatt ha de tingene! - Du får ikke det med de mennene.
Gilead vil bare sende flere og flere menn som dem!
Da fortsetter vi å kjempe! Vi gir ikke opp.
Du ber meg om å sette en målskive på min manns rygg.
Han er en tyrann, Serena! Det vet du! Han prøvde å drepe meg i dag!
Han hang meg opp som om jeg ikke betydde noe!
Er det en sånn far du vil ha for sønnen din?
Gud velsignet oss med disse barna.
Disse vakre, friske barna.
Han stoler på at vi holder dem trygge
og oppdrar dem i en verden som er full av kjærlighet.
Kommandørene vil bare bringe en verden full av sorg og lidelse.
Serena.
De flyr til D.C.
I kveld, klokka 19 fra Bedford.
Takk.
Kommandør. Takk for at du kom.
Har jeg noe valg? Soldatene var i stua mi.
- Jeg hørte du hadde litt av en dag. - Sår hals. Jeg overlever.
Jeg har blitt satt på benken. Sendt til garderoben.
Jeg foreslo fornuft og forsoning, men Reynolds, Calhoun
og resten av A-laget er klare for å banke livskiten ut av Boston.
- Hva med Wharton? - Han er også på krigsstien.
Det er visst hans "hellige plikt" å gjøre byen trygg for de rettskafne.
Det er et nytt skrekkregime.
De flyr til D.C. i kveld for å overtale Høyesterådet.
- Hvordan vet du det? - Serena. Hun er en av oss nå.
- Undrene tar aldri slutt. - Vi må stoppe dem, kommandør.
- Og det kan vi. - Det er vel en bombe?
- Høydeutløser. - Vær så snill, fortsett.
Alt du må gjøre er å legge den om bord og gå av flyet før de kommer.
Jeg beklager. Da du sa "du" nå, trodde jeg du så på meg.
Du er en kommandant. Du har fremdeles tilgang.
Bare skyt ned det fordømte flyet.
Luftrommet er stengt. Gilead er i beredskap.
Vi har alle sett hvordan forsvarsrakettene fungerer.
Jeg skulle gjerne slått dem,
men jeg er en økonom. Jeg er ikke James Bond.
Jeg vet det er utenfor komfortsonen.
Helt utenfor, har du møtt meg? Komfortsonen min er bitteliten.
Lar vi dem slippe unna,
er det over.
Da vinner de garantert.
Kommandant, hvis du velger å gjøre dette,
må du dra nå
før de andre kommandørene kommer.
Jeg blir med deg. Jeg er fluktbilsjåføren din.
Nei. Du kan ikke gjøre det.
Du er endelig trygg, June.
Ingen er trygge.
Ikke mens de mennene er i live.
La oss fullføre dette.
Sammen.
- Mot kler deg, Joseph. - Jeg lærte av den beste.
Straks tilbake. Jeg skal prøve å ikke ødelegge dette.
- Mine herrer. - Kommandant Lawrence.
Er du også tidlig ute?
- Kan ikke kaste bort tid etter i dag. - Ja, hva gjør du her?
- Vel... - Gud hjelpe oss.
Han vil være venner med amerikanerne.
Nei, han vil utvide New Bethlehem, for det gikk så bra for oss.
Bli her, Lawrence. Se oss brenne det til grunnen.
Det holder! Vi trenger en samlet front i D.C.
Jeg er glad du er her. Kom.
Er du med oss, kommandant?
Kommandant?
Etter deg.
- Kommandant. - Du rakk det. Hvordan har Rose det?
Hun har det bra. Hun er sterk. Hun insisterte på at jeg kom i kveld.
Hun er en smart jente.
Kommandør Blaine og barnebarnet mitt er Gileads fremtid.
Lovet være.
La oss finne sigarer.
Så du bestemte deg for å bli med vinnerne.
Du vet hvordan det fungerer. Du gjør det du må for å overleve.
Hva med alle planene dine?
Noen bedre enn meg må hjelpe dem gjennom det.
Velsignet kveld, kommandører. Gjør klar til avgang.
Går det bra med henne?
Kan ikke holde en god kvinne nede.
Hun ba meg gi opp alt dette.
Hun sa det til meg. Mange ganger.
Du burde ha hørt på henne.
Tekst: Synnøve W. Fossestøl Iyuno