Gledali ste...
Nick mi je sve rekao. Otpor je planirao masakr. Spriječio sam ga.
Kada ti odgovara, pretvaraš se da nisam Zapovjednik i Oko.
Žrtvovao si te žene da spasiš sebe. -June!
Računala sam na tebe. - Računaj samo na sebe.
Zapovjednik Bell želi Janine. - Prilagođuje li se moja djevojka?
Cijelo jutro radimo na njezinoj prilagodbi.
Nije spremna za javnost trenutačno.
Supruge su danas bile negativne. - Podsjetimo ih s kim to imaju posla.
Pravo bi ih vjenčanje podsjetilo.
Onda ćemo se vjenčati u Bostonu.
Veliko slavlje za najvišeg Zapovjednika
pred drugim Zapovjednicima i Suprugama.
Ona će postati kraljica Gileada, a gdje ćeš ti biti, June?
Na vjenčanju. Sluškinje će biti golema anonimna skupina.
Idem s tobom. -Nemaju oružje! - Dostavit ćemo ga u Crveni centar
i predati Sluškinjama pozvanim na vjenčanje.
Iskoristit ćemo sve prijatelje, svakoga tko mrzi Gilead.
Svakoga koga je to mjesto sjebalo.
Zakazao sam vam sastanak.
Odjel za ljudsku preraspodjelu sutra će poslušati vaš plan.
Propustila bih vjenčanje Whartonovih. -Ma, nezamjetna žrtva.
Nerado ostavljam djevojke prije vjenčanja, ali moram.
Neka revolucija počne.
Dragi Bože, daj nam snage da pobijemo te gadove.
Željeli su da izgledamo kao da smo umočene u krv.
Poput figura iz bajke u crvenom ogrtaču.
Sada je smiješno razmišljati o tome
koliko nam je odjeća bila prije važna.
Imali smo pune ormare.
Radili smo poslove koje mrzimo da je možemo kupovati
kako bismo bili u trendu.
Nismo znali kako da je se riješimo.
Stoga smo je bacali na odlagališta otpada.
Trovali smo vodu.
Uzrokovali smo ekološki kolaps.
Samo zato što smo vjerovali da je odjeća koju nosimo
svijetu govorila tko smo.
Bila je to laž.
Laž u koju je vjerovao i Gilead.
Stoga su nam dodijelili boje.
Određivali su što ćemo nositi.
Tko ćemo biti.
Odjećom su nas dijelili.
Dehumanizirali.
Ali večeras će nam ta odjeća postati oružje.
Večeras ćemo tom odjećom započeti rat.
Zavili su nas u crvenu, boju krvi, kako bi nas označili.
Ali zaboravili su da je to i boja gnjeva.
SLUŠKINJINA PRIČA
Hvala budi.
Dođite, zapjevajmo Gospodinu.
Jer Gospodin je veliki Bog
i veliki Kralj nad svim bogovima.
Pomolimo se pred Bogom, našim Stvoriteljem.
Dragi Gospodine, danas smo ovdje kako bismo proslavili novi početak.
Novi brak vjernih i pravednih.
U skladu s božanskim zakonima Gileada.
Visoki zapovjedniče Whartone, kako se zaklinjete na vjernost
i odanost svojoj supruzi, tako i svi mi obnavljamo vjernost i odanost svojima.
Jer slavimo Boga kada smo vjerni Suprugama
i kada više nismo dvije duše, nego jedna.
Ono što Bog združi nijedan čovjek ne smije raskinuti.
Dragi Bože...
Molimo Te da blagosloviš ovaj brak i oprostiš nam grijehe
te nas lišiš svih nepravednosti i kušnji volje.
Svi smo griješili, bili nedostojni riječi Božje.
Svatko od nas ovca je koja odluta od stada.
Ali u svojoj nam beskrajnoj mudrosti dopuštaš da se pokajemo
i vodiš nas kući, ako je to Tvoja volja, Gospodine Svevišnji.
Čekamo? -Plan B. Podijelit ćemo ih na prijamu.
Gospodine, neka ovaj novi brak bude plodan
kao i blagoslovljeni brak mene i moje Supruge
u kojemu će nam moje dijete zauvijek biti na prvom mjestu.
Djevojke, pozdravite svoje sestre iz Crvenog centra.
Blagoslovljen budi plod. -Gospodin podario.
Sretno.
Dame i gospodo, Visoki zapovjednik i gospođa Gabriel Wharton!
Josephe. -Serena.
Zašto si tako nervozan? - Nervozan? Zašto bih bio nervozan?
Unatoč svemu ovomu, nisam odustala od naših ciljeva
i predana sam našim reformama.
Moć je u tvojim rukama, Serena.
Ne samo u mojim, Josephe.
U rukama je svih žena u Gileadu.
Slava budi.
Ispričavam se, moram posjetiti svoje najvažnije uzvanike.
Znaš, tvoja je Sluškinja sada moja.
Moja tata ima najbolju Sluškinju u cijeloj zemlji.
Samo jedan obred i - blizanci.
U kurac, Serena dolazi. Pas mater.
Sluškinje, molim vas da se okupite. Voljela bih vam se obratiti.
Djevojke, brzo se okupite.
Hajdemo straga.
Puno mi znači to što ste sve ovdje.
Itekako sam svjesna koliko vam malo zahvalnosti pokazujemo
na vašoj svetoj službi. Ali promjena je na obzoru.
To je moj cilj.
Divno. Djevojke, zahvalite gospođi Wharton.
Hvala, gospođo Whartone. -Hvala vam.
Znate, i sama sam imala Sluškinju jednom.
I mogla sam biti bolja prema njoj.
Iskreno, mogla je biti i ona prema meni.
Izrekle smo i učinile neoprostive stvari jedna drugoj.
Ali to nas je izjednačilo u osveti i pakosti.
I sada je smatram dobrom prijateljicom.
Iako je uistinu bilo izazovno popraviti naš odnos,
vjerujem da mi moja bivša Sluškinja oprašta.
Gospođo Wharton. Rita.
Rita, baš sam govorila o značaju oprosta.
Želiš li podijeliti svoje iskustvo?
Pa, postavite si cilj i radite prema njemu.
Ostanite usredotočene, dame.
Da, divno.
Voljela bih vam svima vidjeti lica!
Isprike što prekidam, Serena, ali sada je vrijeme.
Zar nije još rano? -Ne, sada je savršen trenutak. -U redu.
Vratit ću se za naš zajednički portret i skinut ćete velove za to.
Želim proslaviti svaku do vas kao pojedinke.
Bog vas blagoslovio i čuvao.
Hvala budi. -Gospodin podario.
Ovuda.
Hvala vam.
Koliko će dugo trajati? -Sat do dva.
Otići će kućama i zaspati, a onda mi nastupamo.
Blagoslovljene neka su dežurne Sluškinje.
Ovo je ukusno. -Najeo sam se, ali ti si slobodno uzmi još.
Mislim da mi je dovoljno. -Hajde, počasti se. Inače jedeš kao ptičica.
Odvedi ih u Crveni centar, ja ću ići s dežurnim Sluškinjama.
Budi oprezna.
Ti budi oprezna. Pobrini se da spava.
Bez brige, pripremi ih.
Drage, blagoslovljen budi plod. -Gospodin podario.
Vrijeme je za naš oproštaj, hajdemo.
Moje se djevojke vraćaju u Crveni centar, a vi ostale svojim kućanstvima.
Žurno i uredno, djevojke.
Vidimo se u Crvenom centru. Sretno.
Čuvaj ih.
Tetko Lydia, divno je vidjeti vas! - Gospođo Wharton, prelijepi ste.
Hvala. Svakako će vam donijeti tanjur, čujem da je ukusno.
Iako, naravno, mi sami nismo stigli uživati u jelu.
Uživajte, hvala budi. -Hvala budi.
June?
June!
Hvala budi, Teta Lydia. - Lydia, drago mi je da si stigla!
Lydia!
Nisi otišla na moj sastanak!
Mislim da je June Osborne ovdje.
Nisi pri sebi. June Osborne jest u Aljasci.
U Aljasci?
Zapovjedniče Lawrence, molim vas.
Teta Lydia putovala je cijeli dan i noć.
Sjedni, da se ne onesvijestiš.
Daj joj komad voća. Halucinira.
Oprostite, možete li Teti Lydiji donijeti odrezak, čašu crnog vina
i malo torte za desert? Hvala vam. -Pođite sa mnom.
Dobro došli kući, Zapovjedniče. Gospođo Wharton.
Hvala.
U salonu vas čeka dar starijeg Zapovjednika Bella.
Hvala. Mislim da znam što je.
Samo tren!
O, da!
Dugo sam želio ovo učiniti.
Dobro došla u svoj novi dom.
Što kažeš? -Savršeno je.
Molim te.
Blagoslovljen budi plod. -Gospodina podario.
Ja sam Zapovjednik Wharton. -Bog vas blagoslovio
i učinio me uistinu dostojnom.
Ovo je velika čast. Navodno je najplodnija Sluškinja u Gileadu.
Ali ja sam plodna.
Da, naravno... Pokušavat ćemo, uz Božju pomoć.
Ali ti si samo jedna osoba, ljubavi moja.
Ne!
Neću Sluškinju u našoj kući.
Razgovarali smo o tome da imamo veliku obitelj.
Gabrielova... -Ne zovi je tako!
Ali tako se zove. -Ne zove.
Pomoći će nam da ispunimo svoju dužnost prema Bogu.
Nosit će naš plod kao naša sveta posuda.
Ona nije posuda, nego ljudsko biće.
Kako se zoveš? -Gabrielova, gospođo.
Ne, koje ti je pravo ime?
Christina. -Christina, idi iz ove kuće.
Bježi. I ne vraćaj se.
Gabrielova, molim te da odeš u svoju sobu.
Što je tebi? -Zaista sam glupa zato što sam ovo ponovila!
Serena... -Nisam imala pravo u vezi s tobom.
Mislila sam da si bolji muškarac, ali si isti kao svi!
Dosta!
Neprestano sam ti udovoljavao.
Pristajao sam na kompromise, prilagođavao se.
Radikalno sam izmijenio svoj život.
Poklonio sam se tvojim liberalnim stavovima,
ali ne kanim okrenuti leđa Bogu.
Misliš da Bog želi ovu nakaradu od braka?!
Prevarila si me.
Serena!
Mislim da želi vas, gospođo Wharton.
Ne možemo ovdje ostati. -Poludjela si! Stani!
Zabranjujem ti da odeš.
Pusti me.
Neću. Sada si moja Supruga.
Mjesto ti je u ovoj kući.
Nemaš kamo. Pod mojom si...
Pod tvojom što?
Pod tvojom što?!
Vlašću, možda?
Što ćeš učiniti?
Odrezati mi prst? Istući me remenom?
Znaš, sve sam to već proživjela i preživjet ću!
Preživjet ću ja tebe!
Ja nisam nešto što treba preživjeti.
Dobar sam čovjek.
Dobar sam suprug.
Ne možeš to biti...
Zapovjednik si.
Harry, makni se s puta.
Gospođa Wharton želi otići.
Gospodine, tko je bio ondje?
Oprosti? -Tko je ondje sjedio?
Sluškinje, gospođo.
Teta Lydia, jesi li bolje?
Jesu li djevojke dobro? - Naravno, sve lijepo spavaju.
Ispekla sam kolačiće po tvom receptu. Dođi u kuhinju.
Moram pogledati djevojke! Nešto se zbiva.
Teta Lydia, blagoslovljena večer.
Kako je bilo na vjenčanju? -Otvori ova vrata!
Zaboga! -Ispričavam se.
Evo ga. -Otvori!
Petere, budi na oprezu! -Da, gospođo.
Zaboga!
Spavaju već sat vremena, Teta Lydia.
Bell.
Što? Ponovi.
June Osborne.
Drago mi je.
June?
Bok. -Bok.
Hvala.
O, Gospodine! Bože osvete, pojavi se!
Ustani, suče zemlje ove i kazni ponosne!
Zar mislite da Gospodin ne zna što radite?
Zar ne čuje On, koji je stvorio uho?
Zar ne vidi On, koji je stvorio oko?
Zar neće kazniti bezbožne On, koji zna sve?
Petere!
Ne, Lydia!
Lažljivice jedna, što smjeraš?
Zašto su i dalje u odjeći? Zašto su skrivale komade torte?
Teta Lydia!
Makni se od nje, pička ti materina!
Tko si ti?
Ne sjećaš me se?
Kako se zoveš?
Zašto je to tebe briga?
Zašto, ako si mi ga ukrala?
Zovem se Moira.
Kujo jebena!
Radiš s njom! -S kim?
Imala sam pravo, vratila se!
Znam da se vratila! Gdje je?
Ne znam o kome govoriš. -Gdje je?!
Neću se ustručavati ubiti izdajnicu.
Reci mi gdje je June Osborne!
Ovdje sam.
Znala sam.
Ti si ovo učinila. -Ne, Teta Lydia.
Ti si.
Obučila si nas da budemo ovakve.
Nakon što si nas tukla, kasapila i mučila.
Nakon što si nam otela djecu.
Ti si ovo učinila.
Ali mislim da si vidjela stvari koje ne možeš izbrisati iz pamćenja.
I mislim da si doznala stvari koje također ne možeš zaboraviti.
I znam da si duboko u svom srcu svjesna toga
da je silovanje uvijek silovanje.
Znaš da nismo nizašto krive.
Znaš da ne zaslužujemo ovo.
Da nismo posrnule žene.
Ustajemo zato što je u svakoj od nas
jedna predivna duša
koju nam je podario Bog.
Koja jednostavno vapi
za dostojanstvom...
I slobodom. - Ne znaš ti što je u mom srcu!
A ni u Božjem!
Da, imaš pravo.
Ne znam.
Ali voljela bih da se zapitaš nešto.
Lydia, misliš li zaista...
Da Bog želi ovo za nas?
Za tvoje djevojke?
Bi li Bog dopustio sve ovo?
Ili možda postoji...
Bog koji bi osnažio ženu poput tebe
da se zauzme za nas?
Da se okrene prema svjetlosti?
I da napokon kaže...
"Dosta je."
Zato što je svima nama ovdje...
Više dosta.
Nanosio mi je bol, Teta Lydia.
Nanosili su nam bol.
Silovali su nas.
Ti si nas dala njima.
Sve što sam ikada željela jest spasiti svoje djevojke.
Ako nas želiš spasiti, pusti nas.
Molim te, Teta Lydia.
Žao mi je što te povrijedio, dušo.
Idemo, hajde.
Bože, pomozi mi.
Bože, pomozi mi...
Pomozi mi...
Uzele smo odjeću kojom su nas porobili da se oslobodimo.
Tko smo bile pod tom odjećom?
Tko smo mogle postati?
Tko bismo bile da nas nisu spriječili u tome?
Majke i kćeri.
Čitačice i spisateljice.
Profesionalke i prijateljice.
Bilo smo ljute. Ushićene.
Bile smo spremne za novi početak.
Ogrtač nam je postao odora.
Postale smo vojska.
Vojska koja će se osloboditi tamnice koju je ogrtač predstavljao.
Odlučile smo postati osobe koje smo trebale biti.
Koje zaslužujemo biti.
Zgrabile smo svoju slobodu i njome odlučile poći u borbu.
I tako smo pobjegle.
Što dalje od tame.
One iznutra i one izvana.
Prema svjetlosti.
MEDIATRANSLATIONS