Aiemmin tapahtunutta: - Nick kertoi kaiken.
Vastarintaliike suunnitteli verilöylyä. Suljin sen.
Leikit, etten ole komentaja tai silmä, paitsi jos hyödyt.
Hylkäsit ne naiset pelastaaksesi oman nahkasi.
June! - Luotin sinuun.
Kannattaa luottaa vain itseensä.
Komentaja Bell haluaa Janinen. - Rakas tyttöni. Sopeutuuko hän?
Olemme työstäneet sitä koko aamun. Hän ei ole vielä valmis esittelyyn.
Vaimot vähättelivät minua tänään. - Muistutetaan, kuka on kyseessä.
Kunnon häät ovat hyvä muistutus. - Häät on pidettävä Bostonissa.
Suuri juhla, joka sopii ylimmälle komentajalle -
ja muille komentajille vaimoineen. - Hänestä tulee Gileadin kuningatar.
Mikä sinusta tulee, June? - Menen häihin.
Kaikki ne orjattaret? Valtava, anonyymi ryhmä?
Mikä sinua vaivaa? - Heillä ei ole aseita.
Viemme ne Punakeskukseen ja sujautamme ne orjattarille häissä.
Käytämme kaikkia ystäviämme ja kaikkia, jotka vihaavat Gileadia.
Kaikkia, joita se paikka on kusettanut.
Järjestin sinulle tapaamisen.
Ihmisten uudelleensijoitusvirasto kuulee suunnitelmasi huomenna.
Jäisin paitsi Whartonien häistä. - Pieni uhraus.
En haluaisi jättää tyttöjä ennen häitä, mutta ei voi mitään.
Vallankumous alkakoon.
Rakas Jumala, anna meille voimaa murhata ne saatanan paskiaiset.
Meidän piti näyttää vereen kastetuilta.
Satuhahmoilta punaisissa viitoissa.
Nyt tuntuu naurettavalta ajatella, -
miten tärkeitä vaatteet olivat meille ennen.
Kaapit olivat täynnä niitä.
Teimme töitä, joita inhosimme, jotta voisimme ostaa niitä lisää.
Jotta olisimme muodikkaita. Jotta olisimme trendikkäitä.
Emme keksineet, miten päästä niistä eroon.
Heitimme ne kaatopaikoille. Myrkytimme veden.
Aiheutimme ekologisen romahduksen.
Vain siksi, että uskoimme pukemiemme vaatteiden -
kertovan maailmalle, keitä olimme.
Se oli valetta. Gileadkin uskoi siihen valheeseen.
Meille määrättiin tietyt värit.
He sanelivat, mitä puimme.
Keitä voisimme olla.
He erottivat meidät vaatteilla.
Epäinhimillistivät meidät.
Mutta tänä iltana ne vaatteet ovat aseemme.
Tänä iltana käytämme näitä vaatteita aloittaaksemme sodan.
He pukevat meidät punaiseen, veren väriin, merkitäkseen meidät.
He unohtivat, että se on myös raivon väri.
Ylistetty olkoon. - Siunattu olkoon hedelmä.
Nyt iloiten laulakaa Herralle.
Herra on suuri Jumala ja kaikkien jumalien ylin valtias.
Palvokaamme Herraamme, Luojaamme.
Rakas Herra, olemme kokoontuneet tänne -
juhlimaan uutta alkua, -
uskollisten ja oikeamielisten uutta avioliittoa.
Gileadin jumalallisten lakien mukaisesti, ylikomentaja Wharton, -
kun vannotte uskollisuutta ja omistautumista uudelle vaimollenne...
...me kaikki vannomme uskollisuutta ja omistautumista hänelle.
Kunnioitamme Jumalaa, kun pidämme kiinni vaimoistamme.
Me emme ole enää kaksi, olemme yksi.
Minkä Jumala on yhdistänyt, sitä älköön ihminen erottako.
Rakas Jumala...
...pyydämme, että siunaat tämän liiton, kun annat syntimme anteeksi -
ja puhdistat meidät kaikesta vääryydestä ja kiusauksista.
Olemme kaikki tehneet syntiä ja olemme vailla Jumalan kirkkautta.
Me kaikki harhailemme eksyneinä kuin lampaat...
...mutta suuressa viisaudessasi sallit meidän katua -
ja ohjaat meidät kotiin, Herra, Kaikkivaltias.
Odotetaanko? - Varasuunnitelma. Vastaanotolla.
Herra, tee tästä uudesta liitosta yhtä hedelmällinen -
kuin siunatusta liitosta... oman vaimoni kanssa.
Suot minulle oman lapsen. Nyt ja iankaikkisesti.
Tytöt, tervehtikää Punakeskuksesta tulleita sisarianne.
Siunattu olkoon hedelmä.
Herra avatkoon. - Herran siunausta.
Hyvät naiset ja herrat, tervetuloa, -
ylikomentaja ja rouva Gabriel Wharton.
Hei.
Lempityttöni... Minun on kysyttävä...
Joseph. - Serena.
Miksi olet niin hermostunut? - Hermostunutko?
Miksi olisin hermostunut?
Kaikesta prameilusta huolimatta en ole hylännyt tavoitteitamme.
Olen yhä sitoutunut uudistuksiimme.
Saat entistä enemmän valtaa, Serena.
En ainoastaan minä, Joseph. Kaikki Gileadin naiset saavat.
Halleluja.
Suo anteeksi. Menen tapaamaan tärkeimpiä vieraitani.
Sinun orjattaresi on nyt minun orjattareni.
Isälläni on maan paras orjatar.
Vain yksi seremonia, ja pam, kaksoset joka kerta.
Helvetti! Serena tulee. Jumalauta!
Orjattaret, kokoontukaa tänne. Haluaisin puhua kanssanne, jos sopii.
Tytöt, kokoontukaa nopeasti. Rouva Wharton.
Mene taakse.
Minulle merkitsee paljon se, että olette kaikki täällä.
Tiedän tuskallisen hyvin, miten vähän osoitamme kiitollisuutta -
pyhästä palveluksestanne. Mutta asiaan on tulossa muutos.
Teen siitä henkilökohtaisen päämääräni.
Hienoa. Tytöt, sanokaa "kiitos, rouva Wharton".
Kiitos, rouva Wharton. - Suurkiitokset.
Minullakin oli kerran orjatar.
Olisin voinut olla hänelle kiltimpi.
Hänkin olisi voinut olla kiltimpi.
Sanoimme ja teimme anteeksiantamattomia asioita, -
mutta se teki meistä tasaveroisia kostossa ja ilkeydessä.
Nyt voin laskea hänet hyväksi ystäväksi.
Vaikka suhteemme korjaaminen on ollut haastavaa, -
uskon, että entinen orjattareni antaa minulle anteeksi.
Rouva Wharton, Rita. - Rita!
Puhuin juuri anteeksiannosta ja elämän jatkamisen tärkeydestä.
Ehkä voisit kertoa, miten teit sen.
Pitää asettaa tavoite ja työskennellä sen eteen.
Pitäkää katse palkinnossa. - Aivan. Erinomaista.
Näkisinpä teidän kaikkien kasvot.
Anteeksi keskeytys, Serena, mutta hetki on koittanut.
Eikö ole aikaista? - Ei. Hetki on täydellinen.
Hyvä on.
Palaan ryhmäkuvaa varten. Haluan, että paljastatte kasvonne.
Haluaisin juhlistaa teitä kaikkia yksilöinä.
Jumala siunatkoon ja varjelkoon teitä.
Ylistetty olkoon. - Herra avatkoon.
Tätä tietä, rouva. - Kiitos.
Onnittelut, herra.
Kauanko tässä menee? - Yhdestä kahteen tuntia.
He menevät kotiin ja nukahtavat.
Sitten aloitamme. - Siunattuja olkoot orjattaret.
Tiedän, että se on hyvää. - Onpa herkullista.
Sain tarpeekseni. - Ei kiitos.
Ota vain. Ota lisää. - Söin jo tarpeeksi.
Ei, ei. Ansaitset sen. Syöt kuin lintu.
Vie heidät Punakeskukseen.
Menen sijoitettujen orjattarien kanssa. Muista varoa.
Varo itsekin. Varmista, että hän on tajuton.
Ei syytä huoleen. Valmistele heidät.
Siunattu olkoon hedelmä. - Herra avatkoon.
On siunattujen jäähyväistemme aika. Liikettä!
Tyttöni, palatkaa Punakeskukseen. Loput kotitalouksiinne.
Kauniit jonot, tytöt. Nouskaa.
Tavataan Punakeskuksessa.
Jumalan siunausta - Huolehdi heistä.
Lydia-täti, ihanaa nähdä sinut ennen kuin lähdemme.
Rouva Wharton, näytätte kauniilta. - Kiitos.
Saat lautasen. Tarjottavat ovat herkullisia.
Emme tosin ole ehtineet nauttia niistä itse.
Nauti. Ylistetty olkoon. - Ylistetty olkoon.
June?
June!
Ylistetty olkoon, Lydia-täti. - Lydia-täti. Hienoa, että pääsit.
Lydia! Et mennyt kokouksiini.
Luulen, että June Osborne on täällä.
Olet ihan sekaisin. June Osborne on Alaskassa.
Alaskassako? - Komentaja Lawrence, älkäähän nyt.
Lydia-täti on matkustanut pitkän päivän ja yön.
Etsitään sinulle paikka ennen kuin pyörryt.
Tuo hänelle hedelmä. Hän näkee harhoja.
Hakisitko Lydia-tädille ison pihvin, lasin punaviiniä -
ja jälkiruoaksi kakkua? Kiitos paljon.
Tännepäin. - Selvä.
Tervetuloa, komentaja. Rouva Wharton. - Kiitos.
Vanhemman komentaja Bellin lahja on salongissa.
Kiitos. Taidan tietää, mikä se on.
No niin.
Mahtavaa.
Olen halunnut tehdä näin. Tervetuloa uuteen kotiisi.
Mitä pidät? - Se on täydellinen.
Ole hyvä ja nouse.
Siunattu olkoon hedelmä. - Herra avatkoon.
Olen komentaja Wharton. - Tehköön Jumala minusta ansiokkaan.
Tämä on suuri kunnia. Hän on kuulemma Gileadin hedelmällisin orjatar.
Mutta minähän olen hedelmällinen.
Totta kai, jos Luoja suo.
Yritämme toki, mutta sinua on vain yksi, rakkaani.
Ei.
En halua orjatarta kotiimme.
Olemme puhuneet isosta perheestä.
Gabrielilainen... - Älä nimitä häntä noin!
Se on hänen nimensä. - Eikä ole!
Hän auttaa meitä täyttämään velvollisuutemme Jumalaa kohtaan, -
kantamaan hedelmää ja lisääntymään. Pyhä astia.
Hän ei ole astia vaan ihminen.
Mikä nimesi on? - Gabrielilainen, rouva.
Ei. Mikä on oikea nimesi?
Christina. - Christina... lähde tästä talosta.
Juokse. Äläkä koskaan palaa.
Gabrielilainen, mene huoneeseesi.
Mikä sinua vaivaa? - Olin tyhmä, kun tein tämän taas.
Serena! - Olin väärässä suhteesi.
Luulin sinua paremmaksi mieheksi, mutta olet samanlainen kuin muut!
Riittää!
Olen jatkuvasti hemmotellut sinua...
...tehnyt kompromisseja, sopeutunut.
Olen tehnyt radikaaleja muutoksia elämääni.
Olen taipunut liberaaleihin asenteisiisi, -
mutta en käännä selkääni Jumalalle.
Luuletko, että Jumala haluaa tämän kuvottavan avioliiton?
Olet pettänyt minut.
Serena! - Hän taitaa haluta teidät, rouva.
En voi jäädä tänne. - Olet tullut hulluksi. Pysähdy!
Kiellän sinua lähtemästä.
Päästä minut ulos.
En.
Olet nyt minun vaimoni.
Paikkasi on tässä talossa.
Sinulla ei ole paikkaa, minne mennä. Olet minun...
Sinun mitä?
Sinun vallassasiko? Mitä aiot tehdä?
Leikkaatko sormeni irti? Hakkaatko minua vyöllä?
Minulle on tehty niin ennenkin, ja selviydyn siitä.
Selviydyn myös sinusta!
Minusta ei tarvitse selviytyä.
Olen hyvä mies.
Ja hyvä aviomies. - Et voi olla.
Olet komentaja.
Astu sivuun, Harry.
Rouva Wharton haluaisi lähteä.
Kuka tuolla oli? - Rouva?
Kuka tuolla istui? - Orjattaret, rouva.
Lydia-täti! Voitko paremmin?
Ovatko tytöt kunnossa? - Totta kai. He ovat turvassa.
Minä... leivoin keksejä reseptilläsi.
Näytän keittiössä. - Käyn katsomassa tyttöjä.
Jotain on tekeillä.
Lydia-täti. Siunattua iltaa. Miten häät menivät?
Avaa ovi. Avaa se!
Hyvänen aika! - Olen pahoillani.
No niin. - Avaa se!
Peter, pysy valppaana. - Kyllä, rouva.
Hyvänen aika.
He ovat olleet nukkumassa yli tunnin, Lydia-täti.
Bell.
Mitä? Toista se.
June Osborne.
Hauska tavata.
June?
Hei. - Hei.
Kiitos.
Herra, koston Jumala! Koston Jumala, ilmesty!
Nouse, maailman tuomari, ja rankaise ylvästelijöitä!
Luuletteko, ettei Herra tiedä, mitä teette?
Hän, joka loi korvan, hänkö ei kuule? Hän, joka teki silmän, hänkö ei näe?
Ja Hän, joka tietää kaiken, hänkö ei rankaise pahoja?
Peter!
Ei. Lydia. - Valehtelija!
Mitä te juonitte? Miksi he ovat yhä pukeissa?
Miksi he piilottivat kakkunsa? - Lydia-täti!
Jumalauta, jätä hänet rauhaan!
Kuka sinä olet? - Etkö muista minua?
Mikä sinun nimesi on? - Mitä väliä sillä on?
Mitä väliä sillä on, kun varastit sen minulta?
Nimeni... on Moira.
Helvetin ämmä!
Työskentelet hänen kanssaan! - Kenen?
Olin oikeassa. Hän on palannut. Tiedän sen!
Missä hän on? - En tiedä, kenestä puhut.
Missä hän on? En epäröi ampua petturia.
Missä June Osborne on?
Olen tässä.
Tiesin sen. Tiesin sen.
Sinä teit tämän. - En, Lydia-täti.
Sinä teit tämän.
Sinä koulutit meistä tällaisia.
Hakattuasi ja silvottuasi meidät, -
kidutettuasi meitä... ja vietyäsi lapsemme.
Sinä teit tämän.
Mutta uskon... että olet nähnyt asioita, joita et voi unohtaa.
Ja uskon, että olet oppinut asioita, joita et voi unohtaa.
Tiedän, että sisimmässäsi...
...tiedät, että raiskaus on raiskaus.
Tiedät, ettei se ollut meidän syytämme. Emme ansaitse tätä.
Emme ole langenneita naisia.
Me nousemme, koska meillä jokaisella -
on tahraton sielu, jonka Jumala antoi meille.
Se vain... huutaa -
arvokkuuden... ja vapauden perään.
Älä oleta tietäväsi, mitä minun tai Jumalan sydämessä on.
Aivan. Olet oikeassa.
En oletakaan.
Mutta pyytäisin sinua kysymään itseltäsi...
...Lydia, uskotko, että...
...Jumala haluaa tätä meille? Tytöillesi.
Sallisiko Jumala tämän kaiken?
Vai... onko olemassa Jumala...
...joka valtuuttaisi kaltaisesi naisen...
...puolustamaan meitä...
...kaartamaan valoa kohti...
...ja julistamaan viimein... että nyt riittää?
Koska me...
...me kaikki yhdessä...
...olemme saaneet tarpeeksemme.
Hän satutti minua, Lydia-täti.
He satuttivat meitä.
He raiskasivat meidät.
Mutta sinä annoit meidät heille.
Halusin vain... pelastaa tyttöni.
Jos haluat pelastaa meidät... päästä meidät lähtemään.
Ole kiltti, Lydia-täti.
Olen pahoillani, että hän satutti sinua, kultaseni.
Tulkaa. Mennään.
Tulkaa.
Luoja, auta minua.
Voi Luoja, auta minua. Luoja, auta minua.
Luoja, auta minua. Luoja, auta minua.
Käytimme vaatteita, joilla he olivat orjuuttaneet meidät, vapautumiseen.
Keitä olimme vaatteiden alla? Keitä voisimme olla?
Keitä he olivat estäneet meitä olemasta?
Äitejä ja tyttäriä, lukijoita ja kirjailijoita, -
ammattilaisia, ystäviä.
Olimme vihaisia. Olimme innoissamme.
Olimme valmiita uuteen alkuun.
Asusta tuli univormumme. Meistä tuli armeija.
Armeija, joka vapauttaa meidät asun vankilasta.
Vapauttaa tulemaan sellaisiksi, joiksi meidät oli tarkoitettu.
Joiksi ansaitsimme tulla.
Käyttäisimme vapautemme viimeisetkin rippeet taisteluun.
Niin me pakenimme... pois pimeydestä, -
sisäisestä ja ulkoisesta, valoa kohti.
Suomennos: Eija Virtanen Iyuno