Tidigare...
De vill se mig på Muren. Vi kan hänga bredvid varann.
Vad skulle du säga om jag sa att om en vecka-
- kommer varenda en av de där männen att vara döda?
Serena, vill du göra mig den stora äran att gifta dig med mig?
Vi ska förändra Gilead ihop.
Du låter dig fortfarande kuvas av en man med makt.
Gina! Jag stannar. Men bara tills du kan få ut min familj.
- Du kan väl ordna det? - Ja, men det kan ta ett år eller två.
Det där aset Anförare Bell kan inte hålla händerna borta.
- Han är som besatt. - Jag försöker erbjuda dig en utväg!
Det finns ingen utväg! Hur kan du vara så jävla blind?
- Har du varit otrogen mot min dotter? - Nej, sir.
Vad gjorde du då där ikväll?!
De här lögnerna kommer göra att du hamnar på Muren.
Jag kan inte hjälpa dig om du inte är ärlig.
- Förstår du? - Jag förstår.
Det är dig jag älskar.
- Det har jag alltid gjort. - Göm er!
- Jezebel's, bordellen, du vet? - Ja.
Den är igenbommad. Motståndsrörelsen planerade en massaker.
Alla Anförare där skulle slaktas.
Nick upptäckte planen. Nick berättade allt.
Han visade stor initiativförmåga som inledde en utredning på egen hand.
- Så imponerande. - Han är en hjälte.
Herregud!
Upp med er! Res er upp!
Sätt fart! Nu!
Nej, sluta! Släpp mig!
- Fortsätt! - Nu, era förrädare!
In med dig!
Vänta, gör dem inte illa! Ni måste inte!
Nej, nej, ni måste inte göra det! Gör det inte!
Vänta!
- Inte hon. - Nej! Nej!
- Skjut inte! - Nej!
Nej!
- Ska vi ta en promenad nu? - Gärna.
Din vän blev bortförd.
Jag ska ta reda på vart.
Han ville utplåna hela stället.
Jag sa aldrig... Jag sa inte att det var de.
Jag sa aldrig att tjejerna hade nåt med det att göra.
Är de döda?
Jag anade inget sånt.
Kör mig tillbaka.
- Stanna bilen. Vi är nästan där. - Jag kör dig hela vägen.
Nej, släpp av mig.
- June, vad gör du? - Släpp av mig.
June. Hördu! Du struntar i vad jag gör, så länge det hjälper dig.
Jag dödade Väktarna för att skydda dig och din vän. Och din man.
Och de gjorde bara sina jobb. En av dem var bara 19 år.
Du låtsas att jag inte är Anförare eller Öga... tills det passar dig.
- Jag har aldrig låtsats. - Men du har blundat för det.
Nu kan du inte det längre.
Du offrade de där kvinnorna för att rädda dig själv.
Alla vill rädda sig själv. Vi är för fan bara människor.
Du är precis som de.
Och du älskar mig, så vad säger det om dig?
- June. - Låt bli.
June!
Nej...
Nej, Moira vet inte heller hur de fick reda på det.
Det enda som spelar nån roll är att de är döda allihop.
Mår du bra?
- Har du hört? - Ja.
Ja.
Du, vi... Vi försöker ta reda på vad som hände.
Nick berättade.
Va? Hur visste han om det?
June? June?
Jag trodde att jag kunde lita på honom.
Han är en Anförare i Gilead.
Han skiter i Motståndsrörelsen. Han vill inte att vi ska vinna!
Det enda han nånsin har brytt sig om är dig.
Och därför tror du att han är nån sorts hjälte?
En räddare i nöden som du trånat efter ända sen du kom tillbaka.
Tror du inte att jag märker det?
Va?
Jag vet inte vad jag ska göra.
Var inte kär i en jävla nazist!
Vad tror du om det?
Anförare Blaine. Rita Blue är här för att träffa er.
Hej.
Jag ville bara försäkra mig om att June kom härifrån.
Ja, det gjorde hon.
Är det jobbigt när hon åker?
Ni ses igen en vacker dag. Det gör ni.
Det tror jag inte.
- Varför inte? - Hon ser mig som ett monster.
Nick, jag har känt dig länge.
- Du är en bra person. - Inte utan henne.
Jo, det var du.
Det var du.
Vi var vänner långt innan June kom, så...
Vi var aldrig vänner. Jag var rädd för dig. Du var rädd för mig.
Vi skulle ha förrått varann utan att tveka... för att överleva.
Ja, kanske det.
Kanske det.
Innan vi kände varann. Men inte nu.
Så säger du bara för att jag ska få ut din familj.
Vill du...
Vill du inte vara en person som gör det rätta?
Jag kan inte få det jag vill.
Jag räknade med dig.
Det här är Gilead.
Man kan bara räkna med sig själv.
En möhippa var verkligen inget jag tänkte på. Så rörd jag blir.
Det är klart att vi ska fira. Köper du klänningen från Marigold's?
De gör verkligen underbara klänningar.
Bra. Jag var rädd att du skulle välja nån sjabbig butik i Nya Betlehem.
Vi har hört så mycket. Hur är det där egentligen?
Är det så modernt som alla säger?
Det är mindre strikt. Men vi har samma värderingar som Gilead.
Men alla de där flyktingarna. Följer de Guds ord?
Är det inte farligt att de myllrar omkring oövervakade?
Det är faktiskt riktigt fridfullt.
Invånarna är så glada att få återförenas med sina familjer.
Din make ska ha beröm för det.
Överanförare Lawrence är ansvarig för framgången med Nya Betlehem.
Ja, när han väl pratar är det bara det han pratar om.
Min man säger att hans idéer är för radikala.
Förhastade, säger min.
Är det förhastat med ett samhälle som bygger på hängivenhet till Gud?
Där alla lever i harmoni och respekterar varann?
- Min make säger... - Och vad säger du själv?
Vad har ni för hopp och drömmar om Gileads framtid?
Jag ska grunda ett fertilitetscenter i Nya Betlehem.
Det innebär fler friska barn.
Det var väl det allt handlade om från början?
Ja, men vårt nuvarande system fungerar. Det kan vi alla intyga.
Vi kommer inte att ha Tjänarinnor i Nya Betlehem.
Förutom de som efter sin tjänstgöring får arbete på fertilitetskliniken.
- Ingen vill veta av dem. - Gode Gud, nej.
- Ge mig mitt barn och gå vidare. - Vart?
Vad ska de göra egentligen? De är heliga kärl.
De... bar våra barn.
Var tycker du att de ska tillbringa pensionen?
Det får Anförarna besluta.
Men jag måste säga-
- att det är uppfriskande att du tänkt så mycket på saken.
Vill nån ha mer te?
- Ja tack. - Så gott, gärna.
Jag har fått förslag på hus i Boston-
- men det är svårt att hitta nåt smakfullt och tillräckligt stort.
Serena?
Hustrurna var så avfärdande idag.
De hånade mina idéer. De tycker att Nya Betlehem är dårskap.
- Vilka Hustrur? - Allihop.
Du är den framtida mrs Wharton och kommer att behandlas med respekt.
Deras makar verkar inte heller stödja våra idéer om reformer.
Då får vi påminna dem om vilka de har att göra med.
Ett ordentligt bröllop skulle göra det.
Okej, men då kan vi inte gifta oss i Nya Betlehem.
Vi måste ha bröllopet i Boston.
Ett stort firande, som anstår vår främste Överanförare.
Med alla andra Anförare och deras Hustrur, och Budgetfolk.
Tanter, Martor, Tjänarinnor.
Tjänarinnor?
Det blir inget traditionellt Gilead-bröllop om inte alla kommer.
- Det har du kanske rätt i. - Vi visar enighet.
Med alla representerade och oss två i toppen.
Jag hoppas att vi hinner byta lokal.
Om nån kan ordna det, så är det du.
- Välsignad dag, Tant Lydia. - Jag vill vara ifred!
Store tid, du har visst inte hört det senaste.
Var snäll och berätta, Tant Phoebe.
Anförare Bell har bett om kappa och klänning åt sin nya Tjänarinna.
Vill paret Bell ha en Tjänarinna? De är ju nygifta.
Anföraren insisterar. Han är tydlig med sina önskemål.
Han vill ha Janine.
Han räddade henne undan den där mardrömmen på bordellen.
Åh, tack gode Gud! Åh! Tack gode Gud!
Åh, tack gode Gud!
Hon är redan där, Tant Lydia, hemma hos honom.
Pris ske Gud. Pris ske Gud.
Pris ske Gud.
- Pris ske Gud. - Pris ske Gud.
Vi måste nog härifrån. Vad gör vi nu?
Jag litade på honom så länge...
...att jag glömde vem han var.
Han gav dig aldrig skäl att inte lita på honom.
Jag menar, du var fast i Gilead och blev...
Och han var snäll mot dig.
Han hjälpte dig att överleva.
Du hade varit död utan honom. Det hade vi kanske alla varit.
Det ursäktar inget.
Nej. Men det gör det...
...begripligt, kanske?
Om en Anförare på Jezebel's hade försökt rädda mig...
...hade jag nog också blivit kär.
Jag menar det. Allvarligt, om han var tillräckligt snygg.
Ingen är så snygg.
Jag menar som Angelina Jolie.
Nick är ingen Angelina Jolie. Inte ens i närheten.
- Halle Berry? - Absolut inte.
Sigourney Weaver i "Alien"? Eller Rihanna?
Skämtar du? Vad pratar vi ens om?
Ingen är snyggare än Rihanna.
- Ni ska få fortsätta. - Jag kommer om några minuter.
- Ellen. - Nej.
Jag... klarade nog inte att tänka på hur mycket jag sårade dig.
Nej. Du hade gått igenom så mycket.
Säg inte så.
Det är ingen ursäkt.
Jag vill inte att du stannar hos mig för att du tycker synd om mig.
Jag vill inte ha nåt medlidande.
Vad vill du, då?
Jag vill att du ska vara lycklig.
Och att du ska vara tillsammans med nån som förtjänar dig.
Vad vill du själv?
Jag borde vilja lämna dig.
Men jag kan inte.
Inte jag heller.
Jag saknar henne så mycket.
Tror du att det bara är på grund av henne vi fortfarande är ihop?
Inte bara.
Tant Lydia. Välsignad dag.
Anförare Bell, vilken glädje och ära att vara här.
Jag kan ta den där.
Jag bad Gud att rädda henne och Han skickade er.
Vet du... Gud har hörsammat mina böner också.
Min kära flicka, Ofpaul, har hon anpassat sig?
Vi har jobbat på det hela morgonen.
Hon har verkligen temperament.
- Ha en välsignad dag. - Skulle jag kunna få träffa henne?
Tyvärr inte, Tant Lydia.
Hon är hemskt trött efter allt hon varit med om.
Då träffas vi på bröllopet.
- Nej, hon ska inte gå. - Varför inte?
Hon kan inte visa sig offentligt för tillfället.
En bil kommer!
Vi borde döda dig för det som hände!
- Ni är många som vill göra det. - Krigshökarna också.
- Anförare Lawrence. Ellen. - Så du är rädd?
Om du vill tro det efter allt jag gjort, så visst.
Tro det du. Vi har mycket att göra. Vi har Krigshökar att döda.
Jag tar inga order från Gileads Anförare!
Gå i frid.
Vad fan? Vem tror han att han är?
Ellen, det var inte han som röjde oss.
Han är ändå en jävla fascist.
Packar du?
Jag har alltid tyckt att det var idiotiskt av dig att lita på honom.
Du litade också på honom. Du gav honom ansvar.
Jag var alltid noga med vad jag valde att berätta-
- och jag lät fan aldrig hans förföriska blick grumla mitt omdöme.
Vad gör du här?
Du måste se till att de hittar ett annat sätt-
- att döda Anförarna, som du lovade.
- De lyssnar inte på mig nu. - När har det nånsin hindrat dig?
Du, jag är verkligen ledsen att...
...de där Anförarna vill döda dig...
...och att de antagligen kommer att lyckas.
Men jag kan inte hjälpa dig just nu, så...
Serena gav aldrig upp.
Nej. Hon armbågade sig tillbaka in i maktens rum.
Snart blir hon mrs Wharton, drottning av Gilead.
Och vad blir det av dig, June?
Ska du följa ståhejet i Boston från en husvagnspark i Alaska?
Varför skulle jag bry mig ett skit om vad Serena gör?
Så när Serena syns på tv över hela världen-
- i sin vackra bröllopsklänning, omgiven av Tjänarinnor-
- i sina vackra röda slöjor med blickarna fästa i marken-
- eftersom de inte får se henne i ögonen...
...så kommer det att kännas okej?
Är det så du blir ihågkommen?
Är det så June Osbornes sista kapitel i Gilead ska sluta?
Mitt sista kapitel i Gilead tog slut när de där kvinnorna dog.
Janine är inte död.
Men hon önskar nog att hon vore det. Den där perverse Bell, du vet.
Han gjorde henne till sin Tjänarinna.
Jag hoppas att hon dödar honom när han sover.
På bröllopet...
Sa du att det kommer Tjänarinnor?
Hon bjuder in alla viktiga personer. Det blir en jättegrej.
Hon kommer att planera varenda rörelse och styra varenda detalj.
Var alla ska sitta. Vad de upplever.
Ingen kommer att se nåt som hon inte vill att de ska se.
Och medan hon planerar sitt perfekta bröllop ska vi också smida planer.
Våra planer blev precis röjda. Så många dog.
Precis. De vann just en stor seger. De är arroganta och har sänkt garden.
Inga Tjänarinnor var inblandade. Ingen misstänker dem.
De är många. Det är stor risk att allt avslöjas.
Tjänarinnor lär sig att hålla tyst. Så många kommer på bröllopet.
En stor grupp. Anonyma, bakom slöjor. Som rör sig ihop.
Så kan vi gömma oss.
- Säkert att du vill tillbaka? - Ja. Jag följer med dig.
De har inga vapen. Allt de skulle kunna använda är inlåst.
Jag smugglar in vapen.
De göms på Röda centret och smusslas in på bröllopet.
- Vi kan inte få ut er förrän efteråt. - Vi tänker vara med till slutet.
Bomberna ligger kvar. Det vore synd att inte använda dem.
Kaos, panik. Förvirring i stan. Ett perfekt läge att ta in militären.
Med så många Anförare på en plats kommer Gilead att höja säkerheten.
Serena kommer garanterat att insistera på extra Väktare.
De kommer att hämtas dit från hela stan och från gränsen.
Boston kommer inte att vara lika skyddat.
Vi tar hjälp av alla våra vänner. Alla som hatar Gilead.
Alla som det där stället nånsin har trampat på.
Serena kommer att se till att hon har allas blickar på sig.
Hennes narcissism har störtat ett land och störtar snart ett till.
Anförarna och Hustrurna kommer att ha så fullt upp med att äta och dansa-
- och ha så jävla trevligt att de inte anar nåt!
- Välsignad kväll, Anföraren. - Helt klart.
Vad för er till Röda centret?
Jag har ordnat ett möte åt dig.
Departementet för omplacering vill höra din idé imorgon, i D.C.
Jag trodde inte att ni brydde er om Tjänarinnor.
Ett fertilitetscenter i Nya Betlehem är en perfekt turistfälla.
- Då missar jag bröllopet. - En liten uppoffring.
Jag kan inte tänka mig nån som bättre kan argumentera för vår sak.
Jo, jag vill förstås gärna åka, men... går det att skjuta på det?
Nej, nej. Bilen kommer om några minuter.
Flyget går nu ikväll.
- Kan jag hjälpa till? - Ja!
Hej. Jag behöver hjälp.
Jag tyckte mig se ett litet hål i staketet därborta.
Det kan ha varit ett djur, kanske en vessla?
Gud förbjude att det är nån av flickorna, men vem vet.
- Jag kollar det. - Tack. Bäst att vara säker.
Så vänligt av dig. Välsignad kväll.
Dina flickor, Lydia. De behöver dig.
- Nåväl, genom Guds nåd. - Genom Hans nåd.
Välsignad vare frukten.
Låt revolutionen börja.
Jag kan knappt tro att ni är här.
Tjänarinnorna är med på det, men de tror det inte förrän de träffar er.
- Och Martornas nätverk? - De är också redo och väntar.
Bra jobbat.
Anförare Bell låter inte er vän Janine gå på bröllopet.
Så hon känner inte till planen. Hon har inte informerats.
- Fan också. - Jag tar hand om det.
Vänta, va? June.
Vi kan inte lämna henne och han får inte slippa undan.
Är du säker?
Det går bra.
Okej.
- Se dig för! - Jag ber om ursäkt, Tant Lydia.
Vad i hela friden gör du?
Jag letade efter mopp och hink, men jag irrade bort mig.
- En mopp? - Jag spillde lite te.
Men nu är det upptorkat. Ursäkta än en gång, Tant Lydia.
- Jag ska resa till D.C. ikväll. - Ikväll? Store tid.
Jag vill ogärna lämna flickorna innan bröllopet, men jag måste.
Flickorna ska uppföra sig, det lovar jag.
Jag ska se till att du håller det löftet. Herren ser allt.
Och han vakar över oss. Och över dig, på din resa.
Trevlig resa, Tant Lydia.
Okej, vad gör vi här?
- Vi är här för Janines skull. - Ja.
- För alla kvinnornas skull. - Ja.
Ja, så... Fortsätt.
Kom igen, säg nåt ledaraktigt. Nåt ledarigt.
- Nåt ledaraktigt. - Ja.
Herren är vår herde, ingenting skall fattas oss.
Inte ens i den mörkaste dal-
- fruktar vi något ont, ty du är med oss.
Du dukar ett bord för oss i våra fienders åsyn.
Du fyller våra bägare till brädden.
Din godhet och nåd-
- skall följa oss varje dag i våra liv.
Och Herrens hus skall vara vårt hem så länge vi lever.
Och, käre Gud...
...ge oss styrkan att mörda de där förbannade jävla asen.
Alla jävla män.
Text: Sanna Gillberg Iyuno