Досега...
Още работя по ускоряването на изслушването.
Колко време ще отнеме? - Три-четири месеца.
Няма да седя и да чакам, трябва да направя нещо.
Може да посетя Нови Витлеем. - Рита, недей.
Може да знаят къде е сестра ми.
Люк и Мойра са блокирани зад патрули в неутралната територия.
Имаме всички имена, стига си ги повтарял.
Нямам търпение нашите да им пръснат тиквите.
Ако се появят пазители, аз ще се оправя.
В Нови Витлеем жените забременяват,
а децата ни са в цветущо здраве.
Никой от вас не може да каже същото за своята страна.
Иска ми се да ви разкажа още
за потенциала на Нови Витлеем.
За мен ще е удоволствие.
Ще те измъкна от това ужасно място.
Казаха, че ще ви възнаградят за службата.
Излъгали са.
Тя имаше шанс. Приключихме с нея.
Чухте г-жа Лорънс - няма да стане.
Тя е старомодна съпруга, не е Серена Уотърфорд.
Госпожа Уотърфорд?
Джун!
Боже мой! Ти си жив и здрав!
Да изчезваме. - Винаги правим това.
Кое? - Сбогуваме се.
А какво да си кажем? - Например "до скоро".
Добре. До скоро.
Това е готово.
Към шест килограма е.
Има ли обхват тук? - Слаба работа.
ИСТОРИЯТА НА ПРИСЛУЖНИЦАТА Повишение
Основата е кажи-речи пясък.
Какво значи това? - Че тези сгради са нестабилни.
Здрасти. Марк идва насам.
Само да довършим. - Извинете.
Заети сме. - Няма проблем.
Та значи, някъде между тук и тук.
Така експлозията ще бъде най-ефективна.
Супер, благодаря. - За нищо.
За залагането на бомбите ли говорите?
Да. Ще взривяваме.
Кои са мишените?
Телекомуникационна кула, оръжеен склад
и накрая федералната сграда.
Как ще вкарате бомбите?
Има нов търговски път от Нови Витлеем до Гилеад.
Слаби мерки за сигурност
и много повече трафик.
Ще го използваме да вкараме експлозивите и действаме.
Надявам се да е успешно.
Джун, Люк? - Здравей.
Добро утро. - Привет.
Имам добра новина.
Делото ти е отменено.
О, боже!
Да!
В замяна на сведения за канадците. Много са благодарни.
И те - неофициално - искат командирите да изчезнат.
Това, плюс делото за самозащита...
Значи обвиненията са свалени? - Да. Честито!
Официално ще бъдеш депортиран. Свободен си.
Страхотно!
Добре.
Ще ви намеря полет до Аляска,
за да се махнете възможно най-скоро.
Благодарим ти, Марк. - Няма защо.
Холи е много пораснала.
Ще ти се зарадва.
Люк, може ли за момент? - Кажи.
Получихме плана за южния край.
Ще погледнеш ли? - Наистина ли? Супер.
Няма да се бавя. - Да, няма проблем.
Здравей.
Носиш ми нещо ли?
Лепкаво ли е?
Браво.
Виждам, че си повлияна от Хелън Франкенталер.
Жена ми ще е много впечатлена.
Анджела!
Истинската ми жена.
Излез!
Той има много важен ден днес. - Ела.
Най-накрая.
Съпругите се събират по-рано,
защото искат да си покажат новите бижута от Париж,
получени благодарение на теб. - Живея, за да служа.
Изглеждаш много добре.
Е, знаеш какво казват за мъжете в униформи.
Какво?
Какво казват за мъжете в униформи?
Вече ще има очаквания към теб.
Ще се справя с всичко, което измъдрят.
Вече няма да е само голф и коктейлни партита.
Висшите командири имат много специфични приоритети.
Знам им приоритетите.
Те...
... черпят сила от мъжествеността си.
Силата ще дойде от реформата.
Те знаят, че аз съм техният човек.
Както кажеш.
"Мъжественост."
Знаеш ли къде е Мойра? Трябва да се приготви.
Тук някъде е.
Слушай...
Трябваше да ти кажа къде съм и какво правя,
че работя с "Мейдей".
Няма нищо. - Наистина?
Радвам се, че сте добре.
Но все пак съжалявам.
Не съм искал да се тревожиш.
Не се получи. - Не беше по моя вина.
Не очаквахме тези патрули да са там.
Иначе щяхме да се измъкнем.
Знам, но точно там е проблемът.
Винаги става нещо непредвидено.
Може ли да...
Опитвам се да ти кажа нещо.
От мен се очаква да отида да закарам бомбите.
Ще остана и ще го направя.
Мислиш ли, че аз не искам да видя тези командири мъртви?
Че не искам да навредя на Гилеад? - Правила си го.
Сега е мой ред.
Тези хора не са професионалисти.
Не знаят какво правят, а се изправят срещу Гилеад,
гилеадски войници, пазители и Очи.
Твърде...
Твърде опасно е.
Вярвай ми.
Холи и майка ми се нуждаят от нас.
Трябва да се върнем и да изградим живота си заедно.
Разбираш ли?
Моля те.
Дешифрираха съобщенията,
ще отида да ги видя.
Добре. Благодаря ти.
Обичам те. - И аз те обичам.
Може ли документите? - Тук съм.
Благодаря, минавайте. - Не мога да повярвам.
Татко! - Документите, госпожо?
Джулс! - Ти наистина си тук!
Рита, радвам се да те видя.
Благодаря отново.
Най-малкото, което мога да направя.
Как беше пътуването? - Добре, благодаря.
Тя ще дойде.
Ще дойде.
Може би са я забавили, има куп формалности.
Тези срещи станаха много популярни.
Наложи се и аз, и Ник да задействаме връзките си.
Знам, че и той иска да те види.
Обмисли ли идеята да се преместиш тук?
Джина! Миличката ми!
О, Джина!
Миличката ми!
Здравей.
Съжалявам. Много съжалявам, скъпа.
Не, аз съжалявам.
Чух, че са те направили Марта. - Да.
Но спокойно, аз избягах.
Опитах се да те намеря, кълна се.
Просто се радвам, че си жива!
Тук съм.
Моля за внимание.
Настъпи дългоочакваният момент.
Благодарение на Джун Осборн Люк и Мойра се върнаха благополучно.
Аплодисменти за Люк и Мойра. Рокзвезди!
Благодарение на тях
потвърдихме имената на командирите, свалили самолетите,
и къде ще са най-уязвими.
Проклетите "Военни ястреби" няма да усетят откъде им е дошло.
Що се отнася до мястото на нападение -
тези от вас, които са заложили на "в клуба",
губят.
Ако сте казали "в щаба" или "на голф игрището",
също не печелите.
Но ако сте избрали "При Йезавел", сте с десет долара по-богати.
Не ги харчете накуп. - Какво ще правят в "При Йезавел"?
Ще убиваме командири.
Ще бъдат разсеяни, ще поркат в надстройката.
Точно там ще изпратим снайперистите си, като дойдат.
Първо убиваме командирите в "При Йезавел",
после бомбите ни избухват и войниците действат.
Няма да стигнете по-далече от първия етап.
Това ли ви е планът? Няма да стигнете отвъд първия етап.
Какво ще правите? Ще отидете и ще откриете огън?
А какво предлагаш? Щикове?
Обмисляли ли сте отрова?
Да, това е вършило работа преди.
Знам, бях там.
Но в заведението вече пробват всичко.
Така ли?
Ами жените? Ако не предупредите, че идвате,
и те ще са изложени на огъня.
Дори не знаем как изглежда тази надстройка.
Да, трябват ни подробности,
графика на смените... Не може да тръгнем на сляпо.
Няма, първо ще направим суха тренировка.
Благодарение на Люк и Мойра знаем кога ще е празно.
Ще вкараме някого, който да огледа
и да предупреди жените, които работят там.
И ще съставите план да ги измъкнете, нали?
Те не са пушечно месо, а хора.
В един идеален свят - да.
Но за съжаление, не живеем в такъв свят.
Аз ще отида.
Аз ще огледам и ще предупредя жените.
Мойра, ти току-що се върна. Сигурна ли си?
Да. Аз съм единствената Йезавел тук.
И за жалост, отлично познавам това място.
Аз трябва да отида.
"Чакай Господа и пази Неговия път,
и Той ще те издигне, за да наследиш земята."
"Блажен е онзи, който издържа на изпитания,
защото като бъде одобрен, ще приеме за венец живота."
Колко е хубаво, когато братя живеят заедно в единство,
споделят един начин на мислене
и са в пълен синхрон.
Хвала, висш командире Лорънс.
Хвала!
Хвала.
Аз наистина съм благословен, господа.
Вашето присъствие е чест за мен.
Благословен ден. - Хвала.
Благословен ден, командире.
Благословен ден.
Благодаря, че извърши церемонията. - Заслужил си.
Докъде стигнахме с нормализирането на отношенията с Мексико и ОК?
Нови Витлеем дава на лидерите им възможност да изгонят бежанците,
а безплодните им жени искат да дойдат да дишат чистия въздух,
така че има напредък.
Не забравяйте да си вземете златен часовник на излизане.
Колите ще ви откарат на празненството.
Празненство?
Заслужавате да се насладите на плодовете на труда си.
А какви са тези плодове?
Най-зрелите, които се предлагат в Гилеад.
По-зрели от тези във Вашингтон, нали?
Нямам представа.
Баща ми казва, че не го придружавате там.
Баща ти е уважаван лидер и е предан на Гилеад.
Службата му превъзхожда по важност пороците му.
Блейн, ти ще дойдеш ли?
Искаш ли да разпуснеш, да пийнеш едно?
Трябва да дойдеш, Ник.
Роуз ни очаква вкъщи за вечеря.
Точно така.
Е, да започваме партито.
Госпожо Уотърфорд!
Роуз ми каза, че й се ядат сладки неща.
Много мило, но тя си почива.
Жалко, паят е още топъл.
Е... Аз не бих отказал едно парче.
Така и не свикнах да ме обслужват Марти.
Винаги аз съм бил готвачът в къщата.
Научих и Роуз да готви.
Завиждам ви.
Аз съм ужасен готвач, загарям спагетите само като ги погледна.
Как да се подготвя за това?
А, не, купих го от пекарна.
Как се чувства Роуз? Сигурно сте много щастливи.
Да, благодаря. Тази бременност е Божия награда.
Но се тревожа за организма й.
Гилеад предлага най-добрата предродилна грижа.
Винаги съм бил като квачка около нея.
Тя загуби майка си твърде рано.
Всяка жена заслужава любящ баща като вас.
И аз имах късмет в това отношение.
Сигурен съм, че той би се гордял с вас.
Благодаря.
Винаги съм искал голямо семейство.
С Бет бяхме говорили за пет деца, преди тя да се разболее.
Имаше предизвикателства пред всички ни по онова време.
Кризата с фертилитета, климатични промени, екологичен срив...
Дори като се роди Роуз,
нямаше достатъчно ресурси да се борим за всеки живот.
Вложих в нея всичко, което имах,
но всяко дете заслужава шанс,
не само родените в привилегировани семейства.
Помогнахте за създаването на нация, която превърна това в реалност.
И двамата сме помогнали.
Като разширим Нови Витлеем,
ще върнем Гилеад по Божията пътека на светлината.
Никое семейство не заслужава да понесе нашите страдания.
Да.
Трябва да призная, че имах колебания.
Но вашата вяра в реформите правят чест на мястото.
Лорънс е щастливец, че сте негово рекламно лице.
Благодарна съм за платформата
и за това, че мога да говоря публично.
Знам, че невинаги е било така.
Ако позволите...
Един по-достоен мъж би насърчил влиянието ви.
Слушай, няма да ходиш.
Какво?
Трябва някой друг да отиде на сухата тренировка.
Няма да се връщаш там. - Звучиш като някой психар.
Помисли си така ли искаш да говориш на голяма жена.
Ти едва не загина.
Но информацията ще ни помогне да убием тия копелета.
Знаеш колко е опасно за теб в "При Йезавел".
Наясно съм колко е опасно, благодаря.
Какво ще правиш, ако те познаят?
Мартите там са с маски и ги въртят всяка седмица,
така че никой няма да ме познае.
Тъкмо успях да те върна!
Благодарна съм ти, но някой трябва да спаси и тези жени.
Остави някой друг да го направи, моля те.
Моля те, ела с нас в Аляска.
Можем да живеем нормално,
да бъдем... - Не!
Желая го за вас, наистина, но...
Аз не мога повече така.
Как? - Не мога да живея твоя живот.
По дяволите.
Какво?
О, не!
Мамка му. Лорънс каза, че тя е в Червения център.
Вече не е.
Мац-пис-пис! Ела.
Другия път, като ти подсвирна,
ще долазиш по пода на четири крака.
Как казва котенцето?
Здравей.
"Здравей"?
Ти тъпа ли си?
Мяу.
Точно така.
Тя беше твоя някога, нали?
За кратко.
Но не достатъчно да я опознаеш добре, нали?
Ето какво.
Днес е твоят ден, ще ти я отстъпя този път.
Щедро предложение, Лорънс.
Може би ще ти дойде в повече.
Разбира се.
Кажи, че ще ти липсвам.
Ще ми липсваш. - Чудесно.
Върви с Бог. Изпълни си дълга.
Приятно прекарване! - Вижте го Лорънс.
Браво, Лорънс, само така!
Няма да правим нищо.
Може да говориш, ако искаш.
Нямам желание да говоря с теб.
Често ми го казват.
Страшен си.
Бях в дома ти, а сега съм тук. Не помниш ли?
Помня. Съжалявам.
Поведението ти не се хареса на госпожата.
Оженил си се за ужасна кучка.
Прощавай.
Няма нищо, не се извинявай.
Какво мислеше, че ще се случи с мен?
С твоето минало - или бавна смърт в колониите,
или бърза на Стената. Знаех, че имаш стимул да живееш,
затова направих каквото можах, за да ти дам шанс.
Анджела е много добре.
Нарисува това.
Истински талант.
Гений.
Какво ще стане с нея?
Да се надяваме, че скоро ще се научи да казва "ябълка".
Тя живее добре.
Засега.
А след време?
И с дъщерите на командири се случват лоши неща.
Ще й помогнеш ли?
Ще направя каквото мога за безопасността й.
Може ли да си вървя?
Изчакай още малко. Не съм първа младост,
ще се усъмнят.
Еха!
Какво "еха"?
Като се запознахме, беше хлапе, а докъде стигна.
Тук е най-безопасно.
И си човек с положение.
Така е най-безопасно.
Е, радвам се, че си в безопасност.
Вярно ли е това, което казват? Наистина ли е по-добре тук?
Да, така мисля.
А ще остане ли така?
Работата ми е да следя за това.
Тогава ще остана.
Но само докато измъкна близките си.
Ти си командир и можеш да го направиш, нали?
В някакъв момент, след година-две.
Можеш ли да чакаш? - Щом е за семейството ми,
ще направя всичко.
Да, изглежда добре. Остави ми го за малко.
Благодаря за добрата работа.
Здрасти.
Това са все планове на Люк.
Той стана страхотен лидер тук, ще ни липсва.
Направете отделението по-голямо, пътят е дълъг.
Трябва да изпратите мен в "При Йезавел".
Аз ще направя огледа,
аз ще предупредя жените.
Каквото кажете.
Мойра ще... - Отивам вместо Мойра.
Познавам добре мястото, ходила съм много пъти.
Мойра вече изяви желание.
Тя не е била в Гилеад от много години.
Няма представа какво ще е, като се върне,
особено в "При Йезавел", където тя...
Може да се паникьоса, да изпадне в истерия.
Една грешка, и е мъртва.
Откъде си сигурна, че ти ще се справиш?
Мога да се владея.
Трябва да отида.
Моя приятелка е там.
Тя ми е като сестричка.
Съжалявам за нея...
Ако изпратиш Мойра и стане някой проблем,
ще трябва да се оправя сама.
Ако изпратиш мен, знаеш, че имам връзки с командир.
Той ще ми помогне.
А какво да кажа на Мойра и Люк?
Остави на мен.
Отходният канал води право до кулата.
Сигурен ли си? - Да.
Извинете, че ви прекъсвам. Може ли да говоря с теб?
Разбира се. После ще се доуточним.
Има промяна в плана.
Джун! Какво си казала на Елън?
Опитвам се да те предпазя.
Какво става?
Казала, че тя ще отиде в "При Йезавел" вместо мен.
Няма ли да се връщаш в Аляска? - Разбира се.
Но приятелката ми Джанин е в "При Йезавел".
Нали ме увещаваше да не оставам?
Да, но изникна нещо. Ще дойда след теб.
Ти иди да се погрижиш за Холи, аз ще дойда скоро.
Не, ти иди да се грижиш за тях. Тя е твоя майка.
Не искам... - Джун, не е нужно да си тук.
Знам какво правя.
Била съм там по-дълго.
Не става въпрос за това.
Направи го зад гърба ми. - Това е неуважително.
Не, знаете ли кое е неуважително?
Че и двамата ме лъжехте месеци наред
и пазехте всичко това в тайна.
Това е неуважително. - Знаехме, че ще направиш проблем.
Именно. - И ето че направи.
Объркваш цялата ни работа. - Добре, сърди се.
Сърди ми се, нямам нищо против.
Не ми пука. Сърди се, но ще останеш жива.
Държиш се с нас като с деца!
Аз ще отида.
Или идваш с мен, или няма да идваш изобщо.
Хей! Какво се опитваш да докажеш?
Нищо. Не съм длъжна да ти доказвам нищо.
Не знаете какво правите,
не знаете как да се борите там.
Няма да оцелеете.
За толкова загубени ли ни мислиш?
Не идвай след мен.
Дори не го правиш заради нас, а заради себе си и своите желания.
Какви ги приказваш?
Нямаше да съм тук, ако не трябваше да ви спасявам.
Така ли? Тогава върни се в Аляска.
Истината е, че искаш да влезеш, искаш да се бориш.
Но аз измислих този план от нулата.
Ясно?
Ще доставя моите бомби на местата, които аз съм избрал.
Това е моят шанс да се боря за Хана.
Това е била любимата книга на моята Елинор, като е била дете.
Един ден и ти ще я прочетеш.
Съвсем сама.
"Малката принцеса". Първа глава: Сара.
Веднъж, в един мрачен зимен ден,
когато такава гъста жълта мъгла се стелеше по улиците на Лондон,
че запалиха лампите и витрините светеха, както светят вечер,
едно странно на вид момиченце
седеше с баща си във файтон
и се возеше бавно по големите оживени улици.
Седеше с крака, подвити под тялото,
облегнато на баща си,
който го беше обгърнал с ръка.
То гледаше през прозореца минаващите хора
с една стара старомодна замисленост в големите очи.
То беше толкова мъничко,
че човек не очакваше да види такова изражение на личицето му.
Би изглеждало странно дори за дете на 12 години,
а Сара Кру беше едва на 7 години.
Но истината беше,
че тя не помнеше време,
когато да не е мислила неща за големи."
Приятни са ми нашите разходки.
На мен също.
Сигурно не помниш,
но преди няколко години те видях на един бал във Вашингтон.
Танцуваше и лицето ти сияеше.
Не бях виждал такава красота и грациозност.
Преди няколко години?
Да, ти беше омъжена. - Ясно.
Молих Бог за прошка, че съм пожелал жената на друг.
Тогава той вече се беше превърнал в товар.
Така ли?
Разговаряхме ли? - Не, стеснявах се да те заговоря.
Но ми се искаше аз да съм този, който танцува с теб.
Тук ли? Сега?
Насред улицата? - Хайде.
Лельо Лидия?
Г-жо Уотърфорд. Командир Уортън. Благословена вечер.
Здрасти. - Здрасти.
Виж, разбирам.
Ако държиш да отидеш,
тогава го направи с мен.
Ако искаш да се бориш, да се борим заедно.
Естествено, че искам.
Хана е там.
Но аз съм минала по пътя, по който си поел,
и знам какво е.
В началото чувството е страхотно.
Струва ти се, че се приближаваш към нея.
И понякога е така.
Но после...
... тя пак ти се изплъзва.
И много, много боли.
Предполагам, че просто се опитвах да ти го спестя.
Не можеш.
Влезе ми тази муха в главата...
Исках отново да сме семейство.
В Аляска.
Но истината е, че не е възможно.
Няма значение къде сме, дали сме в Канада,
дали в Аляска... Няма значение, защото тя не е тук.
Струва ми се, че като я изгубихме,
това ни разби и...
Разби мен.
И...
Имам чувството, че ни разбива всеки ден.
Да.
Ние сме едно разбито семейство.
Може да е късно да оправим нещата,
но вече ми се сбъдна една невъзможна мечта.
Коя?
Ти се върна.
Жива си.
Ти си жива, аз съм жив. И това сме сега -
двама луди, които отиват в Гилеад без голям шанс за успех.
Заради нея.
Да.
Нали знаеш,
че дори този план да се осъществи безпроблемно -
което няма да стане...
Нали знаеш, че това не значи, че ще стигнем до нея?
Трябва да си наясно.
Да.
Но трябва да се опитаме.
Да.
Да, трябва.
Нали знаеш, че те обичам?
Да.
И ти знаеш, че аз те обичам, нали?
Нали? - Да.
Да.
"В този момент тя си спомняше пътуването по море
от Бомбай с баща си - капитан Кру.
Мислеше за големия кораб,
за индийските моряци, които мълчаливо минаваха,
за децата, които играеха на горещата палуба,
и младите офицерски съпруги, които се опитваха да я заговорят
и се смееха на нещата, които казваше.
Но главно мислеше колко е странно,
че в един момент си в Индия под палещото слънце,
после насред океана,
а сега се возиш в непознат файтон по непознати улици
на място, където денят е тъмен като нощ.
Струваше й се толкова объркващо, че се прилепи към баща си.
"Татко?" - промълви тихо тя, с тайнствено тъничко гласче,
което бе почти шепот. "Татко?"
"Какво, миличка?" - отвърна капитан Кру,
като я прегърна по-силно и се вгледа в лицето й.
"За какво мисли Сара?"
"Това ли е мястото?" - прошепна Сара, сгушвайки се още повече.
"Това ли е, татко?" "Да, мъничка Сара, това е."
Превод КАЛИНА КИРИЛОВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО