Doslej...
Delam na hitrem zaslišanju. - Kako dolgo bo trajalo?
Tri, štiri mesece. - Ne bom čakal. Nekaj moram narediti.
Morda bom obiskala Novi Betlehem. -Rita, ne.
Namig o moji sestri imajo. - Luke in Moira sta ujeta
med Gileadovimi patruljami in Nikogaršnjo zemljo.
Vsa imena imam. Nehaj noreti.
Komaj čakam, da jim naši razstrelijo možgane!
Če vidiš Paznike, jih prepusti meni.
V Novem Betlehemu ženske zanosijo in otroci rastejo!
Za svoje države tega ne morete reči.
Z vami bi rada več govorila o potencialu Novega Betlehema.
To vam bom z veseljem omogočil. - Rešila te bom iz tega groznega kraja!
Rekli so mi, da boste nagrajene za usluge. -Lagali so.
Priložnost smo ji dale, ampak opravile smo z njo. -Slišali ste jo, nič ne bo.
Staromodna žena iz Gileada je, ni Serena Waterford.
Ga. Waterford? - June?
O moj bog! Dobro si!
Dobro si... - Gremo.
Se zavedaš, da to stalno delava? - Kaj? -Se takole poslavljava.
Kaj bi rekla namesto tega? - Recimo "se vidiva". -Prav.
Se vidiva.
Dobro, prvi je.
Šest kilogramov. - Imaš signal?
Slab je.
DEKLINA ZGODBA
...ti temelji so malce boljši od peska. -Kaj to pomeni?
Da so te zgradbe nestabilne. - Zdravo.
Mark je na poti. - Samo malo. -Pardon.
Nekaj delava. - Velja. -Hvala.
Torej, med tem in tem bo krog eksplozije.
Maksimalen udarec bo. - Super, hvala. -Ni za kaj.
Gre za lokacijo bomb?
Ja. Vse mogoče bomo razstrelili. - Kaj so tarče?
Komunikacijski stolp, skladišče streliva in zvezna zgradba.
Kako boste vnesli bombe? - Nova trgovska pot vodi
od Novega Betlehema do Gileada. Manj varovanja in več prometa je.
Tako bomo vnesli strelivo.
Upam, da bo delovalo. -Zdravo, June in Luke. -Dobro jutro.
Dobro jutro. -Zdravo. - Dobre novice imam.
Tvoj primer so ovrgli.
Ja!
Kanadčanom smo prodali informacije, ki si jih pridobil.
Neuradno se hočejo tudi oni znebiti Poveljnikov.
To in tvoj argument samoobrambe... - Ovrgli so ga?
Ja, bravo. Uradno te bodo deportirali. Svoboden si.
Neverjetno! - Super.
Čim prej vama bom poskusil urediti let za Aljasko.
Hvala, Mark. Res. - Ni za kaj.
Holly je res zrasla. Tako vesela te bo.
Luke, lahko prideš sem? - Kaj je?
Imamo tloris South Enda. Ga lahko pogledaš? -Res? Super!
Malo bo trajalo... - Seveda.
Zdravo.
Imaš kaj zame?
Je lepljivo?
Impresivno.
Vidim, da je nate vplivala Helen Frankenthaler.
Moja žena bi bila navdušena. - Angela!
Moja prava žena. - Ven!
Pomemben dan je pred njim. - Pridi.
Dolgo se je pripravljal. Žene se bodo zbrale prej,
ker hočejo pokazati nov nakit iz Pariza. Po tvoji zaslugi.
Živim, da služim.
Lepo si videti.
Saj veš, kaj pravijo za moške v uniformah.
Kaj? Kaj pravijo za moške v uniformah?
Od tebe bodo marsikaj pričakovali.
Zmorem vse, kar mi bodo naprtili.
Ne bodo več samo golf in zabave.
Visoki Poveljniki imajo specifično skupino prioritet.
Poznam njihove prioritete.
Občutek moči črpajo iz svoje moškosti.
Moč bo prišla iz reforme.
Vedo, da sem pravi zanje.
Kakor rečeš.
Moškost.
Veš, kje je Moira? Pripraviti se mora.
Tukaj nekje je.
Povedati bi ti moral, kje sem.
Da sem tukaj in delam z Maydayem. - V redu je.
Res, samo vesela sem, da sta oba dobro.
Hočem reči, da mi je žal. Nisem hotel, da te skrbi.
Ni ravno tako izpadlo. - Nisem kriv jaz!
Patrulj ne bi smelo biti tam. Brez težav bi prišla ven.
V tem je težava. Vedno je nekaj, česar ne moreš predvideti.
Lahko... Oprosti, nekaj bi ti rad povedal.
Osebno naj bi odpeljal bombe.
Ostal bom in to naredil.
Misliš, da nočem tistih Poveljnikov mrtvih?
Misliš, da nočem škodovati Gileadu? - Velikokrat si mu.
Zdaj sem jaz na vrsti.
Ti ljudje niso profesionalci. Ne vedo, kaj delajo.
In borili se bodo proti Gileadu.
Gileadovim vojakom, Paznikom in Očem.
Preveč je...
Preveč nevarno. Prav?
Verjemi mi.
Holly in moja mama naju potrebujeta.
Vrniti se morava in skupaj zgraditi življenje.
Prav?
Prosim te.
Dešifrirali so informacije. Pogledat grem.
Prav. Hvala. - Seveda.
Ljubim te. - Jaz pa tebe.
Dokumente, prosim.
Sem! - Hvala. Izvolite.
Ne morem verjeti!
Očka! - Dokumente, gospa.
Jules!
Rita, lepo te je videti. - Še enkrat hvala za to.
Seveda. To je najmanj, kar lahko naredim.
Kako ste potovali? - Dobro, hvala.
Prišla bo.
Verjetno se je zadržala. Precej birokracije je.
Ta snidenja so zelo priljubljena.
Z Nickom sva morala uporabiti zveze, da sva to izpeljala.
Vem, da te Nick res hoče videti.
Si premišljevala o selitvi sem?
Gina?
Gina, draga!
Gina!
Draga!
Živijo! Žal mi je. Tako mi je žal, draga...
Ne, meni je žal. Slišala sem, da si bila Martha.
Ja. Ampak vseeno je, pobegnila sem.
Poskušala sem te najti, prisežem pri Bogu...
Tako vesela sem, da si živa!
Tukaj sem.
Pozornost! To je trenutek, ki smo ga čakali.
Po zaslugi June Osborne sta se Luke in Moira varno vrnila.
Ja! - Luke in Moira!
Zaradi njiju smo potrdili imena Poveljnikov,
ki so sestrelili naša letala in odkrili njihovo šibko točko.
Ti pofukani Bojni jastrebi nas ne bodo videli.
Glede tega, kje bomo prasce napadli,
tisti ki ste stavili na "Country klub"...
Izgubili ste.
Če ste rekli "Glavni štab" ali "igrišče za golf",
ste prav tako udarili mimo. Če pa ste stavili na "Jezabelo",
ste 10 dolarjev bogatejši. Pametno jih porabite.
Zakaj "Jezabela"?
Poveljnike ubijamo. - Ne bodo osredotočeni.
Pili bodo v "penthousu". Ostrostrelce bomo poslali tja,
ko pridejo prihodnji teden. Najprej pobijemo Poveljnike v "Jezabeli".
Potem eksplodirajo bombe.
In pride vojska.
Niti prvega koraka ne boste preživeli.
Žal mi je, ampak če je to ves načrt, ne boste.
Kaj boste naredili? Prišli in začeli streljati?
Predlagaš bajonete?
Ste pomislili na strup? - Ja, z njim smo že imeli uspeh.
Vem, tam sem bila. -Ampak v "Jezabeli" zdaj vse testirajo.
Res?
Kaj pa ženske? Če jih ne opozorite,
bodo ujete v navzkrižnem ognju.
Ellen, sploh ne vemo, kako je "penthouse" videti.
Poznati moramo vhode in izhode, razpored Paznikov.
Ne moremo na slepo napasti. - Ne bomo!
Imeli bomo generalko. Zaradi Luka in Moire vemo,
kdaj bo "penthouse" prazen. Nekdo bo šel tja.
Ogledal si ga bo in ženske obvestil, kaj se bo zgodilo.
In naredili boste načrt, da jih spravite ven, kajne?
Niso kolateralna škoda. Ljudje so!
Ja, v idealnem svetu.
Na žalost pa to ni svet, v katerem živimo.
Jaz bom šla.
Ogledati si moramo "penthouse", opozoriti ženske... Bom jaz.
Moira, komaj si se vrnila. Si prepričana?
Ja, sem edina Jezabela tukaj.
In na žalost tisti kraj poznam kot lasten žep.
Jaz moram iti.
Zaupaj v Gospoda, drži se njegove poti
in povzdignil te bo, da boš deželo podedoval.
Blagor človeku, ki stanovitno prenaša preizkušnjo.
Kajti ko bo postal preizkušen, bo prejel venec življenja.
Glejte, kako dobro in prijetno je, če bratje složno prebivajo skupaj!
Da so istih misli.
In enega mišljenja.
Hvaljen bodi, Visoki Poveljnik Lawrence.
Hvaljen bodi!
Hvaljen bodi.
Gospodje, vaša prisotnost je zame res blagoslov in čast.
Blagoslovljen dan, Poveljnik.
Blagoslovljen dan. Hvala za to čast.
Zaslužiš si. Kako blizu normalizaciji odnosov sta Mehika in ZK?
Novi Betlehem jim daje krinko, da se znebijo beguncev,
njihove neplodne žene pa hočejo priti na svež morski zrak.
Napredujemo. -Gospodje, pred odhodom vzemite zlate ure.
Avtomobili vas bodo odpeljali na proslavo. -Proslavo?
Zaslužiš si uživati v plodovih svojega dela.
Kateri plodovi so to? - Najbolj zreli, kar jih ima Gilead.
Bolj zreli od tistih iz D. C.-ja, kajne? -Ne bi vedel.
Oče pravi, da se mu tam nikoli ne pridružiš.
Tvoj oče je spoštovan vodja, predan Gileadu.
Njegova služba krepko presega njegove slabosti.
Blaine! Kaj pa ti?
Bi se sprostil ob pijači?
Pridi, Nick.
Rose nas pričakuje na večerji.
Tako je.
Naj se zabava začne.
Gospa Waterford.
Rose mi je rekla, da bi jedla sladkarije.
Zelo lepo. Ampak trenutno spi.
Škoda, pita je še topla.
Jaz ne bi zavrnil koščka.
Nikoli se nisem navadil, da mi strežejo Marthe.
Vedno sem kuhal. Rose se je učila od mene.
Ljubosumna sem. Obupna kuharica.
Špageti se mi razkuhajo, samo če jih pogledam.
Kako naj se pripravim na to? - Ah, iz slaščičarne je.
Kako je Rose? Gotovo si vzhičen.
Ja, hvala. Ta nosečnost je božja nagrada.
Ampak skrbi me. Izčrpana je.
Gilead ima najboljšo prenatalno oskrbo na svetu.
Vedno sem jo preveč ščitil. Mama ji je umrla, ko je bila majhna.
Vsaka ženska si zasluži takšnega očeta. Tudi jaz sem imela to srečo.
Gotovo bi bil ponosen nate. - Hvala.
Vedno sem si želel veliko družino.
Z Beth sva govorila o petih otrocih, preden je zbolela.
Seveda smo imeli takrat vsi določene izzive.
Ja, kriza plodnosti, podnebne spremembe, ekološki kolaps.
Ja. Tudi ko se je Rose rodila, ni bilo dovolj resursov,
da se bori za vsako življenje.
Vse, kar sem imel, sem vložil vanjo,
ampak vsak otrok si zasluži priložnost, ne le privilegiranci.
Vsekakor si prispeval k ustvaritvi države, ki je vse to uresničila.
No... Oba sva.
Ko se bo Novi Betlehem širil,
se bo Gilead vrnil na Božjo pot luči.
Nobena družina ne bi smela doživeti tega, kar smo mi.
Ja.
Priznati moram, da sem dvomil.
Ampak tvoja vera v te reforme je temu kraju pomagala.
Lawrence ima srečo, da jih ti prodajaš.
Hvala za platformo in glas.
Vem, da vedno ni bilo tako.
Če lahko, boljši moški bi podpiral tvoj vpliv.
Hej, ne greš. Prav? - Kaj?
Nekoga drugega pošlji v izvidnico. Ne boš se vrnila tja.
Mislim, da se ne slišiš. Neumnosti govoriš. Ali hočeš
res tako govoriti z odraslo žensko?
Na Nikogaršnji zemlji bi skoraj umrla. -Ampak kar sva dobila,
nam bo pomagalo, da pobijemo te prasce.
Veš, kako nevarno je, če greš v "Jezabelo".
Zavedam se, kako nevarno je, hvala lepa.
Kaj, če te prepoznajo? - Marthe zdaj nosijo maske.
Vsak teden jih menjavajo. Nihče me ne bo prepoznal.
Šele vrnila si se... - June, hvala, ker si me rešila.
Ampak nekdo mora rešiti te ženske. -Nekdo drug!
Prosim. Pridi z nama na Aljasko. Lahko živimo skupaj... -Ne!
Ne.
Oprosti, za vaju si to želim. Ampak jaz ne morem več tako.
O čem govoriš? - Ne morem več živeti tvojega življenja.
Sranje.
Kaj je?
Ne, ne, ne...
Pizda. Lawrence je rekel, da je v Rdečem centru.
No, ni več.
Muci, muci, muci! Pridi!
Ko naslednjič zažvižgam, se boš priplazila do mene.
Kaj reče mucka? - Živijo.
Živijo!
Si tako pofukano neumna?
Tako je... Nekoč je bila tvoja, kajne?
Na kratko. -Ampak ne dovolj dolgo, da bi jo zares spoznal, kajne?
Veš, kaj? To je tvoj dan.
Tokrat ti jo prepuščam.
Velikodušna ponudba, Lawrence. - Morda je preveč zanj.
Seveda.
Reci, da me boš pogrešala.
Pogrešala vas bom. - Dobro.
Pojdi z Bogom. Opravi svojo dolžnost.
Zabavajta se. - Poglej Lawrencea.
Bravo, Lawrence!
Ničesar ne bova počela.
Lahko govoriš, če hočeš.
Nočem govoriti z vami. - To pogosto slišim.
Strašljivi ste. V vašem domu sem bila in zdaj sem tukaj. Se spomnite?
Ja. Žal mi je.
Gospe nisi bila všeč.
Poročili ste se s pravo pizdo.
Oprostite. - Ne opravičuj se.
Kaj ste mislili, da se mi bo zgodilo?
S tvojo preteklostjo? Ali počasna smrt v Kolonijah,
ali pa hitra na Zidu. Vedel sem, da imaš razlog za življenje,
zato sem naredil, kar sem lahko, da ti dam priložnost.
Angela je odlično.
Tole je narisala.
Talentirana je. Genialka.
Kaj se ji bo zgodilo?
Upam, da bo kmalu znala reči "jabolko".
Dobro življenje ima.
Za zdaj.
In kasneje? Hčerkam Poveljnikov se dogajajo slabe stvari.
Ji boste pomagali? - Naredil bom vse, da jo zaščitim.
Lahko zdaj grem?
Počakaj še malo. Nisem več mlad, sumničavi bodo.
Poglej se!
Kaj?
Ko sem te spoznala, si bil otrok, zdaj pa si tukaj.
Tukaj je najbolj varno.
In si, kar si. - Najbolj varno je biti to.
Veseli me, da si na varnem.
Je res, kar govorijo? Je bolje biti tukaj?
Mislim da. - Bo tako tudi ostalo?
Moje delo je, da poskrbim za to.
Potem bom ostala.
Ampak samo, dokler vse moje družine ne spraviš ven.
Poveljnik si, tako da to lahko narediš, kajne?
Enkrat. Lahko traja leto ali dve.
Lahko čakaš tako dolgo? - Na svojo družino? Seveda.
Ja, dobro je videti.
Pusti pri meni za par minut. Bravo, hvala.
Živijo. - Celoten načrt je Lukov, veš?
Učinkovit vodja je postal. Pogrešali ga bomo.
Predelek mora biti večji. Dolga pot je.
Pošlji me v "Jezabelo".
V izvidnico grem. Ogledala si bom "penthouse" in govorila z ženskami.
Karkoli potrebuješ.
Moira bo... - Namesto Moire grem.
Ta kraj dobro poznam. Precejkrat sem bila tam.
June, Moira se je oglasila. - Več let že ni bila v Gileadu.
Pojma nima, kaj jo čaka.
Še posebej v "Jezabeli", kjer so jo...
Ne, panika bi jo lahko zagrabila.
Ena napaka in mrtva bo.
Zakaj veš, da tebe ne bo panika? - Ker se znam nadzorovati.
Moram iti, prav?
Moja prijateljica je tam in...
Kot mlajša sestra mi je.
June, žal mi je zaradi prijateljice... - Če pošlješ Moiro
in zaide v težave, bo prepuščena sama sebi.
Če pošlješ mene, potem veš, da imam tam Poveljnika.
Veš, da mi bo pomagal.
Kaj naj rečem Moiri in Luku?
To prepusti meni.
Ne poslušaš. Kanalizacija pelje naravnost do komunikacijskega stolpa.
Hej! Oprostite, ker motim.
Se lahko pogovoriva? - Ja. Kasneje se bomo dogovorili.
Kaj je?
Prišlo je do spremembe načrta in... - June! Kaj si rekla Ellen?
Samo zavarovati te hočem. - Kaj se dogaja?
Ellen je rekla, da gre v "Jezabelo" namesto mene.
Ne greš na Aljasko? - Seveda grem.
Ampak moja prijateljica Janine je v "Jezabeli" in moram...
Čakaj, ravno si mi govorila, da ne smem ostati.
Vem, ampak nekaj je prišlo vmes. Za tabo bom prišla.
Pojdi k Holly, poskrbi zanju. Kmalu pridem!
Ne bo šlo! Ti skrbi zanju. Tvoja mama je!
Vem... -June, ni ti treba biti tukaj. - Vem, kaj delam. Prav?
Vau... -Tam sem bila precej dlje od tebe.
Ne gre za to! To si naredila za mojim hrbtom.
Tako nespoštljivo! - Ne! Veš, kaj je nespoštovanje?
Dejstvo, da sta mi več mesecev lagala. Vse to sta prikrivala.
Dobro? To je nespoštovanje. - Ker sva vedela, da boš znorela.
Kot zdaj! - Zdaj noriš!
Ves trud boš uničila.
Kar jezita se name, ni problema. Jebe se mi!
Jezita se, ampak živa bosta. - Z nama ravnaš kot z otrokoma!
V "Jezabelo" grem. Ali greš z mano ali pa ne greš.
Hej! Kaj hočeš dokazati, pizda?
Nič. Tebi mi ni treba ničesar dokazovati.
Pojma nimata, kaj delata. Ne vesta, kako se boriti tam.
Ne bosta preživela! - Naju res tako podcenjuješ?
Ne hodi za mano.
Ne gre za naju, ampak zate in za to, kaj ti hočeš.
O čem govoriš? Ne bi me bilo tukaj, če vaju ne bi morala reševati.
Res? Potem pa se vrni na Aljasko.
Resnica je, da hočeš v "Jezabelo".
Hočeš se boriti.
Ta načrt sem naredil od začetka.
Prav? Svoje bombe bom dostavil na lokacije, ki sem jih sam izbral!
To je moja priložnost, da se borim za Hannah!
To je bila najljubša knjiga moje Eleanor, ko je bila majhna.
Nekega dne jo boš tudi ti brala, sama.
"Mala princeska". "Prvo poglavje - Sara".
Nekega temačnega zimskega dne,
ko je londonske ulice prekrila tako gosta megla,
da so bile svetilke prižgane in se je v izložbah bleščalo
kot ponoči.
Deklica nenavadnega videza
je z očetom sedela v kočiji,
ki je počasi peljala po širokih mestnih ulicah.
Sedela je po turško in se naslanjala na očeta.
Objemal jo je, ona pa je skozi okno opazovala mimoidoče.
V njenih velikih očeh je bila iskrica radovednosti.
Bila je tako majhna,
da takšnega pogleda na njenem majhnem obrazu ne bi pričakovali.
Ta pogled je bil prestar celo za dvanajstletnico,
Sara Crewe pa je bila stara samo sedem let.
Ampak sama se ni spomnila trenutka,
ko ni razmišljala o odraslih stvareh...
Uživam v najinih sprehodih. - Jaz tudi.
Tega se verjetno ne spomniš...
Pred nekaj leti sem te videl na plesu v D. C.-ju.
Plesala si in naravnost žarela.
Takšne lepote še nikoli nisem videl. -Pred nekaj leti?
Ja, poročena si bila. - Aja, razumem.
Boga sem prosil odpuščanja, ker sem hrepenel po tuji ženi.
Takrat ni bil več moški, prej albatros.
Res?
Sva govorila? - Ne, preveč sramežljiv sem bil.
Ampak želel sem si, da bi takrat plesal s tabo.
Tukaj? Zdaj?
Sredi ulice? - Daj.
Teta Lydia? - Ga. Waterford.
Poveljnik Wharton, blagoslovljen večer.
Živijo. - Živijo.
Poglej, razumem.
Če že moraš noter, pojdi z mano.
Če se hočeš boriti, se boriva skupaj.
Seveda se hočem boriti.
Hannah je tam.
Ampak šla sem po poti, na kateri si.
Vem, kakšen je občutek. Nekaj časa je zelo dober.
Občutek imaš, da si vse bližje.
Včasih si res.
Potem pa...
Spet izgine.
In to zelo boli.
Samo pred tem sem te hotela zavarovati. -Ne moreš me.
Zamisel sem imela.
Hotela sem, da bi bili znova družina.
Na Aljaski.
Ampak to ni mogoče.
Ne glede na to, kje smo. V Kanadi ali na Aljaski.
Nič ni pomembno, ker nje ni tukaj.
Občutek imam, da ko sva jo izgubila...
...je to zlomilo naju...
... in mene.
In...
Občutek imam, da naju vsak dan uničuje.
Ja.
Zlomljena družina smo.
Morda za nas ni rešitve.
Ampak dobil sem neverjetno darilo.
Katero?
Ti si se vrnila.
Živa si.
Veš? Oba sva živa in zdaj sva takšni osebi.
Norca, ki se vračata v Gilead samo z upanjem.
Zanjo.
Ja.
Tudi če se bo načrt z Maydayem izšel...
... a ne bo...
To še ne pomeni, da bova prišla do nje.
To moraš vedeti.
Vem.
Ampak morava poskusiti.
Ja!
Morava.
Saj veš, da te ljubim, ne?
Vem.
Saj tudi ti veš, da jaz ljubim tebe, kajne?
Kajne? - Vem.
Vem...
V tem trenutku se je spominjala poti
iz Bombaja s svojim očetom, kapitanom Crewom.
Premišljevala je o ladji
in mornarjih, ki so tiho hodili po njej.
O otrocih, ki so se igrali na vroči palubi
in mladih ženah častnikov, ki so jo poskušale prisiliti,
da govori z njimi in se smejale njenim besedam.
Najbolj pa je razmišljala o tem, kako nenavadno je,
da je v enem trenutku na žgočem soncu v Indiji,
nato pa sredi morja,
takoj zatem pa v nenavadnem vozilu na nenavadnih ulicah,
kjer je dan tako temačen kot noč.
To jo je tako begalo, da se je še bolj stisnila k očetu.
"Očka", je rekla skoraj šepetaje.
"Kaj je, draga?", ji je odgovoril kapitan Crewe,
medtem ko jo je gledal v obraz. "O čem premišljuje Sara?"
"Sva prišla?", je zašepetala Sara, še vedno v njegovem objemu.
"Sva, očka?" - "Sva, mala Sara."
MEDIATRANSLATIONS