Az előző részek tartalmából:
Talán jobb, ha nem is tudja, hogy itt voltam.
Maga az egyik legborzalmasabb ember, akit valaha ismertem.
Hová viszik? Felhívom Lawrence parancsnokot!
- Ő adta ki a parancsot. - Janine!
Védett vonal. Ha nem tudja felvenni, rögtön hívjon vissza.
Szükségünk van a gileádi őrség beosztására a megjelölt területeken.
Tartsd szemmel Új-Betlehemet! Rengeteg a jelentkező.
Lenne egy kérdésem. Hogy illik a képbe Mrs. Waterford?
- Serena? - Világnagykövetté tetted.
Jó lenne, ha itt lenne legalább a diplomaták látogatása idején.
Szükségem van Serena Joy Waterfordra.
Új-Betlehem nem az a Gileád, amit ismer. Kedvesebb.
Ön lenne a haladás arca.
Az Úrnak terve van velem. A világ beteg, és...
nekem kell meggyógyítanom.
Nem várhatok itt ölbe tett kézzel. Náluk van a lányom!
A Mayday tervez valamit.
Azonosítani akarják a Parancsnokokat, akik lelőtték a gépeket
és távol tartották Hannah-tól.
Benne vagyok.
Luke és Moira a Senkiföldjén ragadt.
- Mit csinálsz? - Segítek visszahozni őket.
Kell lennie más módnak!
Az egyetlen lehetőség a harc!
Hozzuk haza őket!
June!
June! Mennünk kell.
Mikor estek csapdába?
Négy napja.
Kaptak fejadagot. Remélhetőleg találtak más ennivalót is.
Mondjuk egy Tescót a Senkiföldjén? Hogy engedhette ezt meg nekik?
Ez a Mayday akciója. Én csak segíteni próbálok.
Ugyan már! A hadsereg pénzeli a Mayday-t,
mégis civileket használnak a piszkos munkára.
Önkénteseket. Tudják, mit vállalnak.
Pontosan mit is?
A Mayday terve az, hogy megölik a szélsőséges Parancsnokokat.
A legharciasabbakat, akik lelőtték a gépeinket.
A Mayday megerősíti, hogy kik ők,
és kiderítik, hol és mikor a legsebezhetőbbek.
De miért Luke és Moira?
Ők akartak menni, June.
Ez egy egyszerű küldetés.
Felvesznek egy táskát, várják a fuvart haza.
De váratlanul felbukkant az őrjárat a felvétel kellős közepén.
Miért nem válaszol Nick a hívásokra?
A mai fontos nap neki.
Magas rangú külföldi tisztviselőket fogad Új-Betlehemben.
Új-Betlehem? Szóval Lawrence megcsinálta?
Még Serenát is előkerítette.
Visszavitte, hogy segítsen reklámozni a helyet.
Serena?
És ő...
Ő jól van?
Noah jól van?
Mindketten jól vannak.
Királynőként fogadták.
Nem meglepő.
Serena mindig nyer.
- Miből gondolja, hogy Nick eljön? - El fog jönni. Maga miatt.
A külföldi vendégek megérkeztek.
Reméljük, hogy a Gileádról alkotott jövőképünk...
már nem olyan rémisztő.
Nem lesz nehéz meggyőzni őket.
Mindenki alig várja, hogy szabaduljon a menekültektől.
Olyan országba küldeni az embereidet, ahol az állampolgárokat lemészárolják,
nem fest valami jól.
Meg kell mutatnunk a diplomatáknak, hogy ez itt kész Disneyland.
- Dúdoljam "Az élet körforgását"? - Ha kell, öltözzön Donald kacsának!
Ez a mi napunk, Nick.
Sikerülnie kell. Maga olyan, mint egy polgármester itt.
Szóval tegye meg, amit kell!
Egek! Utálok embereket menedzselni.
Most megyek Serenához.
Herr Strauss, Guten Tag!
Lawrence parancsnok!
Nick... Szeretném bemutatni Új-Betlehem felügyelőjét,
Blaine parancsnokot.
Nagy megtiszteltetés, hogy a németek a legokosabb képviselőjüket küldték.
Egyszerű helyettes megbízott vagyok.
Ismerkedjenek össze! El kell mennem egy növényért.
Ne késse le a túrát! Auf Wiedersehen!
Elnézést a zavarásért!
Már vártam, hogy találkozzunk.
Alig várom, hogy halljam, mit tervez ezzel a hellyel.
- Minden kérdésre örömmel válaszolok. - Nem.
Nincsenek kérdések. Csak egy üzenet.
June Osborn a 17-es mérföldkőnél van.
A SZOLGÁLÓLÁNY MESÉJE 6. ÉVAD 3. RÉSZ
Jól vagyok.
Nichole biztonságban van. Alaszkában, az...
az anyámmal, Nick.
Hollyval.
- Az anyáddal? - Igen.
Mi folyik itt? Mi történt?
Luke és Moira... a Mayday-jel dolgoztak.
A gileádi őrjárat mögött ragadtak a Senkiföldjén.
- Az veszélyes. Miért jöttek ide? - Mert nem állítottam meg őket.
Valami vízi vidámparkban vannak Ronsonban, a hetes zónában,
Új-Betlehemben pedig rendezvény van.
Meg kell tisztítanod az utat, hogy ki tudjuk...
Nagyobb a biztonsági ellenőrzés.
Nem hívhatom el az őrjáratot.
Az gyanús lenne. Segíteni akarok, de...
- Marknak mást kell kitalálnia. - Nincs más.
Nem küldhet be katonákat, nem kockáztathat egy ütközetet,
a Mayday meg nem tud bejönni a gileádi őrjárat miatt.
Nincs más lehetőség.
Én nem...
Semmi baj. Tényleg. Megértem. Túl veszélyes.
- Beszélek Markkal. Én megyek be. - Azt nem teheted.
Nem vesztegethetem az időt, mert nem tudom, mi történik velük.
Majd én.
- Tényleg? - Visszahozom őket.
Jó.
Köszönöm.
Várj, mit csinálsz? Hová indulsz?
- Veled megyek. - Nem. Itt kell maradnod.
Nem jöhetsz velem.
Hátra.
Hátra ülj!
- És húzd le a fejed! - Úgy lesz.
Áldassék! Jó napot!
Naomi mondta, hogy hozzak egy növényt.
Köszönöm.
Készen áll arra, hogy elbűvöljön egy tucat szkeptikus diplomatát?
Miért olyan biztos abban, hogy újraalkothatjuk ezt az országot?
Ön miatt, Serena.
Mert sikerült visszahoznom önt.
A világnagykövetünket, Serena Joy Waterfordot.
A bolygó egyetlen lenyűgöző vikingjét, akinek az IQ-ja is kivételes.
Tudom, miért választott engem.
Azt kell tudnom, hogy az Úr önt választotta-e.
Jézusom!
"Mikor szemügyre vettem minden művemet és fáradozásomat, kitűnt,
hogy mindaz hiábavalóság
és hasztalan erőlködés, nincs semmi haszna a nap alatt."
Sajnálattal hallom.
A prédikátor könyve, 2:11.
Persze.
Imádkozott valaha is térden állva?
Persze.
Jó. Imádkozzon velem!
- Komolyan? Most? - Igen.
Tudom, hogy idehozhatom az Urat.
De önben nem érzem Istent.
Nem... egészen.
Jól van.
"Tudjuk pedig,
hogy azoknak, akik Istent szeretik,
minden javukra van.
Mert akiket eleve kiválasztott, azokat eleve el is rendelte."
Ez volt az imám tegnap este.
Igen, megjegyeztem.
- Serena, ha van isten... - Ha?
Akkor nem üres szavakban és fura szertartásokban rejlik.
És biztos nem tart névsorolvasást.
Akkor miért van itt?
Mi ösztökéli önt, ha nem Isten?
Talán Isten.
Talán a halott feleségem.
Talán a furdaló lelkiismeretem.
És az nem Isten maga? Nem Isten dolgozik önben?
Persze. Ön nem tudja bizonyítani, én nem tudom cáfolni,
de ahogy "A Mormon könyvében" volt,
éppen ez Isten célja, nem?
"A Mormon könyve?"
A musical.
Ki maga?
Mondja, hogy volt őrültség ide jönnöm!
Nem tehetem, Serena. Ön őrült, mindketten azok vagyunk.
Tönkretettük ezt az országot, és most rendbe kell hoznunk.
Van egy őrült ötletem, nevezze hitnek.
Hiszem, hogy ön és én képesek vagyunk rá.
És a maga módján ön is hiszi, hogy az Úr szólította vissza ide.
És szükségem is van a segítségére, ha eddig nem lett volna nyilvánvaló.
Az Isten szerelmére kérem, Serena, ne kelljen újra letérdelnem!
Csináljuk meg! Hozzuk helyre együtt!
"Ha segítségül hívod az Urat, ő válaszol,
ha kiáltasz, ezt mondja:
'Itt vagyok!'"
Áldassék az Úr!
Szeretném megjegyezni,
hogy nem sírtam.
Most is sír. Odabent.
Lydia néni.
Miriam néni.
Nem gondoltam, hogy eljön.
Megkaptam az üzenetét. A saját szememmel kellett látnom.
Hát persze.
Itt eltakarják a Marthák arcát?
Hogy ne kísértsék meg a vendégeket.
Janine!
Biztos fázol, kedvesem.
Na jó. Maga mit keres itt?
Idejöttem, amint hallottam.
- Menjen el. - Nem megyek!
Kiviszlek erről a borzalmas helyről!
Ne! Ne tegyen semmit, kérem!
Valahányszor segíteni akar, minden csak rosszabb lesz.
De te vagy az én különleges kislányom, Janine!
Maga jól van?
Igen.
Hékás! Én ismerem magát.
Meg a cuki kis sapiját.
Gonosz vén boszorkány.
Hogy mondtad?
Lydia!
Ő Ofjason.
Of...
És...
itt van Ofgeorge is.
Ő pedig...
ő ott Ofkyle.
Mindünknek azt mondta, különleges.
- Mind az én lányaim? - Csak mi négyen.
De mi voltunk a szerencsések.
A legtöbb Szolgálólány a gyarmatokon végzi.
Nem szabadna itt lennetek. Mind hoztatok gyümölcsöt.
Azt mondták, megjutalmaznak a szolgálatotokért.
Akkor itt a meglepetés: hazudtak magának!
Imádkozzunk, lányok!
Imádkozzunk, hogy az Úr megmutatkozzon nekünk!
Megtarthatja az imáit!
Nézzen ránk! Itt nincs Isten.
Isten mindenhol ott van. Főképp a legsötétebb helyeken.
Kitty! Bell parancsnok vár.
Várj!
Együtt kitalálhatunk valamit.
Tényleg segíteni akar?
Hát persze, mint mindig.
Akkor felejtsen el!
Gileád fejlődik.
Óriási haladást értünk el Új-Betlehemben.
Sikeresen megreformáltunk egy konzervatív teokráciát.
Sok nemzet próbálkozott ezzel hiába,
de nálunk egy csepp vér sem folyt, mégis sikerült a liberalizálódás.
Ez egy biztonságos, békés közösség kiváló iskolákkal...
Mrs. Waterford!
Wharton parancsnok!
Hogy van?
Az Úr sok változást mért önre, mióta utoljára találkoztunk.
De megkönnyebbülést is adott, és békében megőrzött engem.
Valóban.
És a megpróbáltatások nem is hagytak nyomot önön.
Köszönöm, kedves, hogy ezt mondja.
Áldás nekünk a visszatérése.
Az Úr áld meg és tart meg minket, parancsnok.
Ha Őrrel találkozunk, én beszélek.
Ne énekeljem az amerikai himnuszt, és ne idézzek az Alkotmányból?
Talán csak kerüld a feltűnést!
Az nem az erősségem.
Rémlik.
Elvileg a szuvenírboltban vannak, de bárhol lehetnek.
Miért pont ez az átadási hely?
Jó régóta zárva van, mindig üres.
Gyere!
Jó, menjünk!
Nem tudom, hogyan csinálod.
Parancsnok vagy és az amerikaiaknak dolgozol.
Kettős ügynök vagy.
Miért gondoltad meg magad?
Basszus!
Megtudtam, hogy megsérültél.
Hogy elütöttek. Ezért...
meglátogattalak.
A kórházban.
Ott voltál?
Ezért vállaltad, hogy kémkedsz az amerikaiaknak?
Hogy engem láthass?
Muszáj volt.
Látnom kellett téged.
Jobb, ha megyünk.
Itt nem biztonságos.
Hol a vejem?
Nem tudom, de úgy látom, Lawrence boldogul nélküle is.
Azáltal, hogy az áru és az emberek szabadon áramolhatnak a határon,
mi lehetünk a Nyugat Dubaja, ha úgy tetszik.
Vagyis kevésbé börtön?
A menekültjeik kezelhetetlen terhet jelentenek Kanadának,
mégsem küldhetjük vissza őket tiszta lelkiismerettel,
amikor kínozzák és gyilkolják a saját polgáraikat.
Megígérhetem,
hogy itt nem fognak sérülni az emberi jogok.
Hogy bízhatnánk meg önben, pláne, ha a nőkről van szó?
Őszintén szólva osztoztam az aggodalmában.
És...
sajnos én magam vagyok a bizonyíték.
Amikor Gileád erővel csapott le...
mindent elveszítettem.
Az identitásomat, a hangomat.
Borzalmas dolgokat tettem,
mert úgy éreztem, nincs erőm.
Ezért azok felett gyakoroltam hatalmat, akik körülöttem voltak.
És amíg csak élek,
ezért fogok vezekelni, és ezért kérek bocsánatot minden nap
azoktól, akiket bántottam.
Nem biztos, hogy az Úr megbocsát nekem,
de azt tudom, hogy az Úr vezetett vissza ide,
hogy megpróbálhassam.
Új-Betlehemben a nők olvashatnak, írhatnak, dolgozhatnak.
Nem jöttem volna vissza, ha nem így lenne.
Emellett
a fiam nem is létezne, ha nincsenek a gileádi intézkedések.
Gileád megtisztította a vizet, megtisztította a levegőt.
A nők teherbe esnek, a gyermekeink egészségesek!
És ezt egyikük sem mondhatja el a saját országáról.
Mindenkinek szüksége van... a világnak...
a világnak szüksége van arra, hogy Új-Betlehem működjön,
növekedjen
és felvirágozzon.
És ki ez a fiatalember?
Ő Noah.
Az én napsugaram.
Milyen édes!
Átvehetem egy kicsit?
- Kérem! - Hát persze.
Szia!
Csak idén kétszeresére nőtt Gileádban a születési ráta.
Ezzel messze megelőz szinte minden más fejlett országot.
Ő pedig Mrs. Rose Blaine.
Büszkén mondhatjuk, hogy öt hónapos várandós.
Istenem, gratulálunk!
Megengedi?
Persze, csak nyugodtan!
- Kisfiú vagy kislány? - Kisfiú.
Íme, a bizonyíték, hölgyeim és uraim!
Egy baba itt, egy másik érkezőben.
Minden, ami jó volt Gileádban, és semmi, ami rossz.
Ez Új-Betlehem ígérete.
Mit gondol, Louise?
Ha garantálják a biztonságukat,
talán javasolhatnánk
a menekültek önkéntes visszatérését,
amennyiben az ENSZ felügyelheti a folyamatot.
Louise, sajnálom, de vissza kell adnia a kicsit.
- Mehetünk? - Édes kisfiú.
Itt van anyu.
Mrs. Waterford, ön kiváló értékesítő.
Köszönöm.
Őszintén szólva nem gondoltam, hogy ilyen személyes lesz.
Nos... nagyon felvillanyozó volt.
Az idejét sem tudom, mikor hatódtam meg ennyire utoljára.
Biztos lemaradt a könyvturnémról.
Biztosíthatom, hogy sokat veszítettem vele.
Ki kell vigyelek innen.
Mi? Nem. Már olyan közel a szuvenírbolt, csak...
És ha nincsenek ott? Hatalmas ez a hely.
Minden épületet kutassak át?
- Igen! - Tudod, milyen veszélyes itt lenned?
Meg is halhatnak! Leszarom, velem mi történik!
Én csak miattad vagyok itt!
Már így is bajban vagyok.
Ha csak rád gondolok, Rose megérzi.
Igazad van. Vissza kell menned.
És hagyjalak itt?
Feleséged van, és... lesz egy kisbabád.
Előtted az élet.
Igazán? Ha veled vagyok, egyáltalán nem így érzem.
Bocsáss meg!
Mindent kockára tettem,
mindent, amim van,
hogy megmentsem a férjedet.
Mert őt választottad. Luke-ot választottad.
Ő várt rám.
Várt rám.
Nekem ott voltál te.
Szerettelek.
- Ő várt rám, Nick! Évekig. - "Szerettél."
Szeretlek.
Tudod, milyen egyáltalán szeretni téged?
El tudom képzelni...
hogy pokoli.
Nem veszíthetem el őket.
Hozzám tartoznak, és...
Nem veszíthetem el őket.
Én is így érzek irántad.
Csak irántad érzem ezt.
És elveszítettelek...
újra meg újra.
Most itt vagyok.
Itt vagyok.
Nem fogják túlélni, Nick.
Nem élik túl.
Jól van.
A fenébe is!
A jó francba már, soha nem mennek el?
A Mayday nem tud jönni. Magunkra hagytak, baszki.
Bell.
- Luke! - Calhoun.
Luke, figyelsz te rám?
Mit csinálsz, tesó?
Már megint a parancsnokok névsora?
Bell. Calhoun. Dupar...
- Hagyd abba! - Calhoun.
Hagyd abba!
Megvan az összes név, jó?
Állj le végre!
Alig várom, hogy az embereink szétlőjék a kibaszott fejüket.
Előbb szívjuk el a spanglit,
mert egyetlen proteinszeletünk és egy zacskó répánk maradt.
Nem szabadott volna engednem, hogy velem tarts.
Mi? Semmit nem "engedtél" nekem, Luke!
Torontóban kellett volna maradnod.
Minek? Hogy engedelmesen várjam a meghallgatást?
Erre gondolsz?
Hogy börtönben végezzem? Nem, bassza meg!
Basszák meg! Én nem...
Mit nem?
Nem szúrhatom el ezt is. Nem is fogom.
Nem szúrtál el semmit.
Az őrjárat a semmiből jött.
Igen, de June mit fog hallani? June mit fog hallani?
Azt, hogy elbuktam, igaz? Igaz?
Hé!
Nem kell bizonyítanod semmit.
Te vagy a legjobb ember, akit ismerek.
Komolyan mondom.
- Neki is tudnia kell. - Vissza akarom kapni a lányomat.
- Ennyi. Nem érdekel... - Tudom.
Gyerünk, gyerünk!
Várj! Várj!
Luke!
Moira!
Jóságos ég!
June!
Istenem...
- Jól van. - Mit keresel itt?
Jól vagy. Jól vagy.
Gyere ide! Gyere! Mit csináltál?
Basszus, olyan hülye vagy! Miért csináltad ezt?
Felhívtam Markot. Rohadtul aggódtam.
Ez nem Mark.
- Helló! - Helló!
Ő Nick.
Hű! Nick.
Mi újság?
Hé! Nekünk...
Mennünk kellene.
Gyerünk. El kell tűnnünk innen.
Gyerünk! Induljunk!
Siessünk!
Megállni!
- Jézusom! - Megállni!
Be a kocsiba! Szálljatok be!
Hé!
- Jöjjön ide! - Menjetek!
Áldassék!
Blaine parancsnok! Áldassék, uram!
Uram, be kell jelentenünk?
Nincs rá szükség, majd én intézkedem.
De jó munkát végeznek.
Jelentenünk kell minden incidenst és eseményt, uram.
Ez a protokoll.
Gyerünk!
El kell tűnnünk! Szálljatok be!
Szálljatok be!
Gyerünk!
Serena, ahogy mondani volt szokás, trendingel.
Az összes diplomata mellénk állt, és a kis Noah-t állományba vesszük.
Nemsokára özönlenek ide az egyesülést kereső családok.
Akkor majd terjeszkednünk kell.
Szerencsére több tucat helyből
lehetne tökéletes Új-Betlehem.
Azért ne szaladjunk annyira előre!
Nem tudom, mennyire áll készen az ország még egy Új-Betlehemre,
főleg egy még nagyobbra.
A nagyobb mindig jobb, nem?
Nem ez a mondás?
Ha a saját nyájunk tagjai akarnak hazatérni,
nem kötelességünk teljesíteni a kívánságukat?
Szerintem az.
És nem lennénk akkor nemzetként is erősebbek?
Szerintem igen.
Erről még beszélgetünk majd.
Már így is sokat értek el ma.
Legyenek büszkék!
Az új kezdetekre!
Rose, azt hittem, Nick mostanra már itt lesz.
Itt kellene lennie.
Az én hibám.
Én küldtem el, hogy intézzen el valamit a kereskedelmi útvonalon.
- Komoly ügy? - Nem, egyáltalán nem.
Csak annyira, hogy az ő figyelmét igényelje.
Le kell fektetnem Noah-t.
Parancsnok, hazakísérne minket?
Szeretném még fárasztani kicsit
az Új-Betlehemben rejlő áldott lehetőségekkel.
Nos, nem ígérhetem,
hogy meggyőz, de biztos élvezném, hogy megpróbálja.
Szeretem a kihívásokat.
Jó utat!
Fagyikelyhet kérek! Ma ünnepelünk!
Parancsnok, bocsásson meg! Komoly ügyben jöttem.
Akkor kérjen időpontot az irodában!
Attól tartok, ez sürgős.
Tudomásomra jutott, hogy Ofjoseph... Janine...
Egek, már megint ez?
Bocsánatot fog kérni, Mrs. Lawrence.
Ha mégis illetlenül viselkedne,
magamra vállalom a büntetését, bármilyen szigorú legyen is az.
- Igazán csábító ajánlat. - Nem.
Esélyt adtunk neki.
Kérem, legyen jó, és gondolja meg!
Az a lány egy undok,
közönséges,
hálátlan kis ribanc,
és mi végeztünk vele.
Jól van? Úgy hallottam, nem érzi jól magát.
- Diagnosztizáltak valamit önnél? - Nem. Jól vagyok.
Az jó. Nos...
Köszönöm, hogy benézett.
Parancsnok, kérem!
Talán itt nincs hely a számára,
de hagyni Janine-t tönkremenni
a romlottság fészkében a többi lánykámmal együtt...
Ez lelkiismeretlenség! Nem engedhetem meg!
Az legalább nem a gyarmatok! Így esélyük van életben maradni.
De miféle élet az?
Miért nem lehetnek gazdanők a szolgálat végeztével?
Mert az a közösség sosem fogadna be egy bemocskolt volt Szolgálólányt.
Bemocskolt?
A lányaim szent szolgálatot végeztek!
Janine gyönyörű gyermeket hozott világra! A magáét!
Legalább ezért szót emelhetnének érte, ön és Mrs. Lawrence!
Hallotta Mrs. Lawrence-t. Nem lehet.
Ő régimódi gileádi feleség, nem egy Serena Waterford.
- Mrs. Waterford? - Igen. Nem hallotta?
Visszatért Új-Betlehembe.
És sokat fejlődött, meg kell mondjam. Döbbenetesen haladó szellemű.
Janine-nek vége, Lydia néni.
Már akkor vége volt, amikor maga megkaparintotta.
Ezt maga is tudja.
Ne kínozza magát, lépjen tovább!
Áldott estét, Parancsnok!
Örülök, hogy végre megismertem.
- Én is. - Hát igen.
Üdv újra itt!
Köszönjük. Mármint...
Biztos aggódott miattunk.
Sajnálom, hogy ilyen helyzetbe kerültek.
És nagyon örülök, hogy megúszták.
Mennünk kell.
- Rendben. - Oké.
- Köszönöm, amit tett. - Köszönöm.
De ne tűnjön el többször!
Hé! Kereste, és ő válaszolt!
Mert itt volt maga, de most elmegy.
A házamban él egy Főparancsnok.
Nem tudok bármit megtenni.
Tartsa tiszteletben a megállapodást, vagy lebuktatom!
Nem fog.
Holtan nem érek semmit.
Nick, mit csinálsz az Őrökkel?
Elintézem. Csak menj haza Nichole-hoz!
- Úgy lesz. - Vigyázol magadra?
- Ha te is. - Legyen szép életed!
Hagyd abba!
- Mit? - Hagyd már abba!
Nem látod? Mindig ezt csináljuk?
- Mit? - Ezt a búcsúzkodást.
Ugyan már!
Kit akarunk becsapni?
Oké, akkor... Mit mondjunk helyette?
Hogy még látjuk egymást?
Jó.
Még látjuk egymást.
Magyar szöveg: Sereg Judit Iyuno