Tidligere...
Hun bør ikke vite at jeg var her.
Du er et av de verste menneskene jeg har kjent.
Hvor fører du henne? Jeg ringer kommandør Lawrence!
- Han ga ordren. - Janine.
Den er kryptert. Kan du ikke svare, så ring tilbake.
Vi trenger timeplanen for Gilead-patruljene-
- i de merkede områdene.
Hold øye med New Betlehem. Vi drukner i søknader.
Hvor passer Mrs. Waterford inn i dette?
Du gjorde henne til vår globale ambassadør.
En skulle tro du ville ha henne her under diplomatbesøkene.
Jeg trenger Serena.
New Betlehem er ikke den Gileaden du husker.
- Du er fremgangens ansikt utad. - Gud har en plan for meg.
Verden er ødelagt. Jeg blir kalt til å helbrede den.
Jeg vil ikke sitte og vente. De har datteren min!
Mayday gjør noe.
De vil identifisere dem som skjøt ned flyene,-
- og holdt deg unna Hannah. - Jeg er med.
Luke og Moira er i Ingenmannsland.
- Hva gjør du? - Jeg skal få dem tilbake.
- Det må finnes en annen måte! - Man kan bare dukke opp og slåss!
La oss få dem hjem.
June.
June? Vi må dra.
- Hvor lenge har de vært fanget der? - Fire dager. De har rasjoner.
- Forhåpentligvis fant de mer å spise. - På Coop i Ingenmannsland?
Hvordan kunne du la dem dra?
Det er Maydays operasjon.
Kom igjen. Militæret finansierer Mayday-
- og du bruker sivile til drittjobben.
De er frivillige. De vet hva de begir seg ut på.
Og hva er det?
Mayday jobber med en plan for å drepe ekstremistkommandører.
De mest militante, som skjøt ned flyene?
Mayday må bekrefte hvem de er-
- og avgjøre når og hvor de er mest sårbare.
- Hvorfor Luke og Moira? - De insisterte på å dra, June.
Det er et enkelt oppdrag. Plukk opp en bag, vent på skyssen hjem.
Patruljene dukket uventet opp midt i det hele.
- Hvorfor svarer ikke Nick? - I dag er en stor dag for ham.
Han er vert for utenlandske embetsmenn i New Betlehem.
New Betlehem? Fikk Lawrence det til å skje?
Han fant til og med Serena.
Tok henne med tilbake for å selge.
Serena?
Er hun...
Har hun det bra? Har Noah det bra?
Begge har det visst bra, de blir behandlet som kongelige.
Det er ikke overraskende.
Hun lander alltid på beina.
- Hvorfor tror du Nick vil dukke opp? - Han gjør det. For deg.
De utenlandske dignitarene har ankommet.
Forhåpentligvis føles visjonen vår for Gilead mindre skremmende.
Det burde være lett å selge.
Andre land lengter etter å bli kvitt flyktningene våre.
Å sende folket ditt til et land-
- som jevnlig slakter sine egne borgere, ser ikke bra ut for dem.
Vi må vise diplomatene at vi er like trygge som Disneyland.
Skal jeg synge "Livets sirkel"?
Jeg vil at du skal kle deg ut som Donald Duck om du må.
I dag er dagen, Nick. Vi må få dette til å skje.
Du er som ordføreren her. Så, hva enn som kreves.
Jeg hater å sjefe over folk. Nå skal jeg treffe Serena.
- Herr Strauss? Guten tag. - Kommandør Lawrence, god morgen.
Nick, dette er tilsynsføreren i New Betlehem, kommandør Blaine.
Vi er beæret over at Tyskland har sendt-
- sin smarteste utenlandsdiplomat.
Bare en visediplomat.
Bli kjent med hverandre. Jeg må hente en plante.
Ikke kom for sent til omvisningen. Ha det.
Beklager forstyrrelsen, kommandør.
Jeg har gledet meg til å møte deg.
Jeg er så spent på å høre hva du har planlagt for dette stedet.
- Jeg svarer gjerne på spørsmål. - Nei. Nei.
Ingen spørsmål, bare en beskjed.
June Osborn er på milepost 17.
Det går bra.
Hun er trygg. Hun er i Alaska med moren min, Nick.
Hun er med Holly.
- Med moren din? - Ja.
Hva skjer? Hva skjedde?
Luke og Moira jobbet med Mayday,-
- og sitter fast bak Gilead-patruljer i Ingenmannsland.
- Hvorfor gjorde de det? - Jeg ikke var der for å stoppe dem.
Og nå er de i en vannpark i Ronson i sone syv.
Det er et arrangement i dag i New Betlehem.
Så du må rydde vei, Nick, så vi kan...
Som betyr ekstra sikkerhet, som betyr at jeg ikke kan flytte patruljene.
Det er for mistenkelig. Jeg vil hjelpe. Jeg bare...
- Mark må finne på noe annet. - Det fins ikke noe annet.
Han kan ikke sende inn militæret og risikere konfrontasjon.
Mayday kan ikke dra på grunn av patruljene.
Så det er ikke noe annet. Jeg...
Det går bra. Jeg skjønner. Det er farlig. Jeg skjønner.
- Jeg må kjøre inn selv. - Det kan du ikke.
Jeg kan ikke kaste bort mer tid for jeg vet ikke hva som vil skje.
Jeg drar.
- Virkelig? - Jeg henter dem.
Ok. Takk.
Vent, hva gjør du? Hvor skal du?
- Jeg blir med deg. - Nei.
Du må bli her. Du kan ikke bli med.
I baksetet.
- I baksetet. Hold hodet lavt. - Det skal jeg.
Velsignet dag. Naomi sa at jeg burde ta med en plante til deg.
- Takk. - Så...
Er du klar til å sjarmere et dusin skeptiske diplomater?
Hva gjør deg så sikker på at vi kan gjenbygge landet?
Deg, Serena. Det faktum at jeg fikk deg tilbake hit.
Vår globale ambassadør, Serena Joy Waterford?
Den eneste slående vikingen på planeten med en matchende IQ?
Jeg vet hvorfor du valgte meg.
Jeg må vite at Gud valgte deg.
Herregud.
"Men når jeg så alt mine hender hadde gjort..."
"Og se, alt var like forgjeves som å gjete vinden.
Det er ingenting å vinne under solen."
Det var leit å høre.
- Forkynneren 2,11? - Akkurat.
Har du noen gang gått ned på kne og bedt?
- Så klart. - Ok. Be med meg.
- Virkelig? Nå? - Ja.
Jeg vet at jeg kan bringe Gud hit. Men jeg føler ikke Gud i deg.
- Ikke helt. - Greit.
"Kjære Gud, vi vet at ting ordner seg-
- for dem som elsker Gud og kalles til Hans formål.
De han kalte, rettferdiggjør han."
- Det var bønnen min fra i går kveld. - Ja, jeg lærte den utenat.
- Serena, hvis det finnes en Gud... - Hvis?
Han er ikke i tomme ord og rare ritualer. Han har ingen oppmøteliste.
Så hvorfor er du her? Hva driver deg, hvis det ikke er Gud?
Det kan være Gud.
Det kan være min døde kone.
- Min dårlige samvittighet. - Er ikke det Gud?
- Jobber ikke Gud gjennom deg? - Greit.
Du kan ikke bevise det, jeg kan ikke motbevise det,-
- og som de skrev i "The Book of Mormon",-
- var det hva Gud var ute etter, ikke sant?
- "The Book of Mormon"? - Musikalen.
Hvem er du?
Si at jeg ikke er gal som er her med deg.
Jeg kan ikke gjøre det, Serena. Du er gal. Vi er begge gale.
Vi ødela dette landet, og nå må vi fikse det.
Og jeg har en sinnssyk idé, du kan kalle det tro.
Jeg tror at du og jeg kan få dette gjort.
Du tror også det, at Gud kalte deg tilbake hit for å hjelpe meg.
Og jeg trenger din hjelp, i tilfelle du ikke har merket det.
Så for Guds skyld, ikke tving meg til å knele igjen.
La oss få dette til å skje. La oss gjøre det sammen.
"Da skal du kalle, og Herren skal svare,-
- du skal gråte etter hjelp og Han skal si: 'Her er jeg.'"
Pris Herren.
Bare så det er sagt, jeg gråt ikke.
Du gråter nå. På innsiden.
- Tante Lydia. - Tante Miriam.
- Jeg trodde ikke du ville komme. - Jeg fikk beskjeden din.
- Jeg må se det selv. - Selvsagt.
- Er Marthaers ansikter tildekket her? - For ikke å friste gjestene.
Janine.
- Du må være kald, kjære. - Ok.
- Hva gjør du her? - Jeg kom så fort jeg fant det ut.
- Du burde dra. - Det skal jeg ikke.
Jeg skal få deg ut av dette grusomme stedet!
Nei! Ikke gjør noe. Vær så snill.
Hver gang du prøver å hjelpe, gjør du bare ting verre.
Men du er min spesielle jente, Janine.
- Går det bra? - Ja.
Hei. Jeg kjenner deg.
Og den søte, lille hatten din.
Slemme, gamle heks.
- Unnskyld meg? - Lydia. Det er Ofjason.
Og... der er Ofgeorge.
Og det der, det er Ofkyle.
Du sa til oss alle at vi var spesielle.
- Er alle disse jentene mine? - Bare oss fire.
Men vi var de heldige. De fleste tjenerinner ender opp i koloniene.
Men dere burde ikke være her. Dere bar frukt.
Dere skulle bli belønnet for tjenesten.
Overraskelse, de løy til deg.
La oss be. La oss be for at Herren skal vise seg for oss.
Du kan spare bønnene dine.
- Se på oss. Det er ingen Gud her. - Gud er overalt.
- Spesielt på de mørkeste stedene. - Kitty? Kommandør Bell venter deg.
Hva... Vent. Vi kan komme på noe sammen.
- Vil du virkelig hjelpe? - Selvsagt, kjære. Alltid.
Glem meg.
Gilead utvikler seg.
Vi har gjort store fremskritt her i New Betlehem.
Vi har klart å reformere et konservativt teokrati.
Det er noe mange nasjoner har prøvd og feilet med,-
- men her har vi frigjort oss uten å spille en dråpe blod.
Dette er et trygt, fredelig samfunn med utmerkede skoler...
Mrs. Waterford?
- Kommandør Wharton. - Hvordan har du hatt det?
Gud har sett deg lide gjennom mange endringer siden sist jeg så deg.
Og likevel har Gud gitt meg lindring og bevart meg i fred.
Ja visst.
Du ser fortsatt godt ut.
Takk. Jeg setter pris på det.
Vi er velsignet med din tilbakekomst.
Herren velsigner og bevarer oss alle, kommandør.
La meg ta meg av vokterne om vi ser noen.
Så ikke syng "Gud velsigne Amerika" eller siter grunnloven?
Bare hold en lav profil.
- Det er vanskelig for meg iblant. - Jeg husker det.
De skulle vært i gavebutikken, men de kan være hvor som helst.
Hvorfor er dette hentestedet deres?
Det har vært stengt lenge. Det er alltid tomt.
Kom igjen.
Ok. Kom igjen.
At du klarer det.
Å være kommandør og jobbe med amerikanerne.
Spille på begge sider.
Hvorfor ombestemte du deg?
Faen.
Jeg hørte du ble skadet. Påkjørt av lastebilen. Så...
Jeg kom for å besøke deg.
På sykehuset.
Var du der?
Var det derfor du begynte å spionere for amerikanerne?
- For å treffe meg? - Jeg måtte.
Jeg måtte treffe deg.
Vi burde dra. Det er ikke trygt.
Hvor er svigersønnen min?
Jeg vet ikke, men han klarer seg visst bra uten ham.
Så med friere bevegelse av varer og folk over grensen,-
- er vi, om du vil, Vestens Dubai.
Mindre fengsel, mener du?
Flyktningene dine la en uhåndterlig byrde på Canada.
Likevel kan vi ikke sende dem tilbake-
- når du fortsatt lemlester og dreper ditt eget folk.
Det blir ingen brudd på menneskerettighetene her.
Hvordan kan vi stole på deg, spesielt når det gjelder kvinner?
For å være ærlig delte jeg bekymringene dine.
Og jeg er dessverre bevis på dem.
Da Gilead slo hardt ned, mistet jeg alt.
Jeg mistet identiteten min, stemmen min.
Jeg gjorde forferdelige ting fordi jeg følte meg maktesløs.
Så jeg utøvet makt over de rundt meg.
Jeg vil gjøre opp for det resten av livet,-
- og jeg ber om tilgivelse hver dag fra de jeg har såret.
Jeg er ikke sikker på om Gud vil tilgi meg,-
- men jeg vet at Gud har ført meg tilbake hit-
- for å gi meg en sjanse til å prøve.
I New Betlehem kan kvinner lese, skrive og jobbe.
Jeg hadde ikke kommet tilbake om det ikke var tilfellet.
Og sønnen min ville ikke eksistert-
- om det ikke var for Gileads tiltak.
Gilead renset vannet, vi renset luften.
Kvinnene våre blir gravide, og barna våre blomstrer!
Det er ikke noe noen av dere kan si på vegne av landene deres.
Vi trenger alle verden.
Verden trenger at New Betlehem skal fungere og vokse-
- og blomstre.
- Og hvem er denne lille mannen? - Dette er Noah.
- Sola i mitt liv. - Å, det søte ansiktet.
Kan jeg holde ham? Vær så snill?
- Ja. Selvsagt. - Hallo!
Fødselsraten i Gilead doblet seg bare i år,-
- og overgikk fødselsraten til nesten alle andre utviklede land.
Og dette er Mrs. Rose Blaine,-
- som vi er stolte av å si er fem måneder på vei.
Du store, gratulerer!
- Er det greit om jeg... - Vær så god.
- Gutt eller jente? - En gutt.
Et konseptbevis. En baby her, en annen på vei.
Det gode ved Gilead, men ikke det dårlige.
Dette er løftet til New Bethlehem.
Hva synes du, Louise?
Hvis du kan garantere deres sikkerhet,-
- kan vi begynne å foreslå frivillig omplassering av flyktningene-
- i påvente av internasjonal overvåkning av FN.
Louise, jeg er lei for det. Du må gi den babyen tilbake.
- Søt gutt. - Skal vi?
Her er mamma.
Mrs. Waterford, du er en bemerkelsesverdig selger.
Takk.
Jeg forventet ikke å bli så personlig.
Jeg syntes det var spennende. Virkelig.
Jeg kan ikke huske sist jeg ble så rørt.
Du gikk vel glipp av bokturneen min.
Jeg kan forsikre deg om at jeg er fattigere på grunn av det.
ISKREM
- Jeg må få deg ut av parken. - Hva? Nei.
Gavebutikken er så nære. Det er bare...
Hva om de ikke er der? Skal jeg gjennomsøke hele parken?
- Ja! - Vet du hvor farlig dette er?
De kan bli drept! Samme hva som skjer med meg!
Du er grunnen til at jeg er her! Jeg er allerede i trøbbel hjemme.
Hvis jeg tenker på deg, kan Rose lukte det på meg.
Ja, du har rett. Du burde dra tilbake.
- Og etterlate deg her? - Du har en kone og en baby.
- Du har et helt liv. - Har jeg?
Jeg vet ikke om jeg har det når jeg er sammen med deg.
Jeg er lei for det.
Jeg har risikert alt, alt jeg har, for å redde mannen din.
Fordi du valgte ham. Du valgte Luke.
Han ventet på meg.
Han ventet.
Jeg hadde deg.
Jeg elsket deg. Han ventet på meg, Nick. I årevis.
"Elsket meg."
"Elsker."
Vet du hvordan det er å være forelsket i deg?
Det må være et helvete.
Jeg kan ikke miste dem. Jeg kan ikke.
De er en del av meg, og jeg bare...
Jeg kan ikke miste dem.
Det er det jeg føler for deg.
Jeg føler det bare for deg.
Og jeg har mistet deg om og om igjen.
Jeg er her.
De vil ikke overleve, Nick. Det vil de ikke.
Ok.
Faen i helvete! Skal de ikke dra?
Mayday kommer aldri. De forlot oss.
- Bell. - Luke.
- Calhoun. - Luke, hører du på meg?
Hva gjør du der borte? Kommandøroppropet igjen?
- Bell. Calhoun. Dupar. - Stopp.
- Calhoun. - Stopp!
Vi har alle navnene. Slutt å være besatt.
Jeg gleder meg til karene våre skyter hodet av dem.
La oss sprenge stedet først.
Vi har bare en proteinbar og en pose gulrøtter igjen.
Jeg skulle aldri latt deg bli med meg.
Hva? Du kan ikke "la" meg gjøre noe, Luke.
- Du burde ha blitt i Toronto. - For å gjøre hva?
Være snill gutt og vente på rettsmøtet mitt? Er det alt?
Å ende opp i fengsel? Nei. Faen ta det. Jeg kan ikke...
- Du kan ikke hva? - Jeg kan ikke rote det til!
- Jeg skal ikke rote det til. - Du har ikke rotet til noe.
Patruljene dukket plutselig opp.
Ja, men alt June får høre... Hva får June høre?
Hun får bare høre at jeg mislyktes, ikke sant?
Hei. Du trenger ikke bevise noe.
Du er den beste mannen jeg kjenner. Jeg mener det.
- Det bør hun vite. - Jeg vil bare ha dattera mi.
- Det er alt. - Jeg vet det.
Løp!
Vent.
Luke?
Moira?
Herregud.
- June? - Herregud. Ok.
- Hvorfor er du her? - Det går bra med deg.
Kom hit. Hva gjorde du? Gud, du er så jævla dum.
Hvorfor gjorde du det? Jeg ringte Mark. Jeg var bekymret.
Det er ikke Mark.
- Hei. - Hei.
- Det er Nick. - Jøss. Nick.
- Hva skjer? - Hei.
- Vi burde stikke. - Kom igjen, vi må dra.
Vi må ut. Kom igjen. Vi må dra.
Kom igjen.
- Stopp der. - Herregud.
Stopp.
Ok. Sett dere i bilen. Inn i bilen!
Hei. Kom hit.
Kom igjen. Fortsett. Gå.
- Velsignet dag. - Kommandør Blaine.
- Velsignet dag, sir. - Sir?
- Skal vi ringe sentralen? - Ikke tenk på det.
Jeg tar meg av det. Men bra jobbet.
Men vi må rapportere alle hendelser med opprørere, sir. Det er protokoll.
Kom igjen.
Vi må rømme. Sett deg i bilen.
Sett dere i bilen.
Serena har, som de pleide å si, gått viralt.
Alle diplomatene er om bord. Og baby Noah skal på lønningslisten.
Vi blir nok snart overveldet av familier som vil gjenforenes.
Da må vi bare utvide.
Vi er heldige som har dusinvis av steder-
- som ville blitt perfekte New Bethlehem-er.
La oss ikke forhaste oss ennå.
Jeg vet ikke hvor klart landet er for en ny by,-
- for ikke å snakke om en større en.
Større er alltid bedre, ikke sant?
Er ikke... Det er det man sier.
Hvis våre brødre krever å få komme hjem,-
- er vi ikke forpliktet til å møte det?
Jeg tror det.
Og vil ikke vi som nasjon bli bedre og sterkere for det?
Jeg tror det.
Vi holder samtalen i gang.
Dere har allerede oppnådd så mye i dag.
Vær stolte.
- For en ny start. - En ny start.
Rose, jeg trodde du sa at Nick ville være her nå.
- Det burde han være. - Det er min feil.
Jeg sendte ham for å ta seg av et problem langs handelsruten.
- Er det alvorlig? - Nei, ikke i det hele tatt.
Bare alvorlig nok til å kreve hans oppmerksomhet.
Det er leggetid for Noah. Kommandør, kan du følge oss hjem?
Jeg vil gjerne snakke mer om New Betlehems velsignede potensial.
Jeg kan ikke love at du får meg til å ombestemme meg,-
- men jeg vil gjerne la deg prøve.
Jeg elsker en utfordring.
Kos dere.
Iskrem, takk! Vi feirer.
Kommandør, tilgi meg. Jeg er her med en alvorlig sak.
Be om en avtale hos kontoret mitt.
Jeg er redd det haster.
Jeg har fått vite at Ofjoseph...
- Janine... - Kjære Gud. Nei, ikke dette igjen.
Hun vil be deg om unnskyldning, Mrs. Lawrence.
Hvis hun oppfører seg dårlig, gjør jeg meg tilgjengelig for straff.
- Uansett alvorlighetsgraden. - Det er fristende.
Nei. Vi ga henne en sjanse.
Kan du revurdere det?
Hun er en frekk, vulgær,-
- utakknemlig liten hurpe, og vi er ferdige med henne.
Går det bra? Jeg hørte du ikke følte deg bra.
- Nylig diagnostisert tilstand? - Å nei. Det går bra.
- Bra. Takk for at du kom innom. - Kommandør, vær så snill.
Kanskje det ikke er plass her,-
- men å forlate henne i fordervelsens hule, mine andre jenter også...
Det er samvittighetsløst! Jeg tillater det ikke!
Det er ikke koloniene, de har en sjanse til å overleve.
Hva slags liv er det?
Hvorfor kunne de ikke bli Econokvinner?
De ville aldri akseptert en skitten eks-tjenerinne i det samfunnet.
Skitten? Jentene mine utførte en hellig gudstjeneste!
Janine fødte et vakkert barn! Barnet ditt!
Du og Mrs. Lawrence kan vel i det minste forsvare henne!
Du hørte fruen, det skjer ikke.
Hun er en gammeldags Gilead-kone. Hun er ikke Serena Waterford.
- Mrs. Waterford? - Ja. Hørte du det?
Hun er i New Betlehem. Og hun er ganske utviklet, må jeg si.
Sjokkerende progressiv.
Janine er borte, tante Lydia. Hun var borte da du fikk tak i henne.
Ja, det vet du.
Gjør deg selv en tjeneste, gå videre.
Velsignet kveld, kommandør.
- Det var hyggelig å endelig møte deg. - Deg også.
- Ja. Velkommen tilbake. - Takk, bror. Som...
- Du var vel bekymret for oss. - Leit at dere var i den situasjonen.
Jeg er lettet over at dere klarte dere.
- Vi må dra. - Ja. Ok.
- Ok. - Takk for i kveld.
- Takk. - Men ikke forsvinn igjen.
Du tok kontakt, han svarte.
Fordi du var her, og nå drar du.
Jeg har en kommandant i huset mitt.
Jeg kan ikke gjøre alt du vil.
Bare hold avtalen vår, ellers avslører jeg deg.
Nei, det gjør du ikke. Jeg er ubrukelig hvis jeg er død.
Nick, hva skal du gjøre med vokterne?
Jeg tar meg av det.
- Bare dra hjem til henne. - Det skal jeg.
- Pass på deg selv. - Du også.
- Skap deg et godt liv. - Kom igjen, slutt.
- Slutt med hva? - Bare slutt.
- Innser du at vi alltid gjør dette? - Gjør hva?
Hele avskjedsgreia? Kom igjen, hvem prøver vi å lure?
Ok. Så hva skal vi si i stedet?
- Hva med, sees senere? - Ok.
Ses senere.
Tekst: Synnøve W. Fossestøl Iyuno