Viděli jste...
Bylo by lepší, kdyby nevěděla, že jsem tady byl.
Mám vás za jednoho z nejhorších lidí.
Kam ji vedete? Zavolám Veliteli Lawrenceovi!
- Ten rozkaz vydal Velitel Lawrence. - Janine!
Je šifrovaný. Kdybyste mi to nemohl vzít hned, volejte, jak to půjde.
Prosíme o rozpis hlídek Gileádu na vyznačených územích.
Sledujte Nový Betlém. Topíme se v žádostech.
Mám jednu otázku. Jak do toho zapadá paní Waterfordová?
- Serena? - Udělal jste z ní vyslankyni.
Ale měl byste ji tady chtít aspoň kvůli návštěvám diplomatů.
Potřebuji Serenu Joy Waterfordovou.
Nový Betlém není Gileád, který si pamatujete. Je laskavější.
A vy byste byla tváří pokroku.
Bůh pro mě zchystal plán. Svět je nemocný.
Já jsem povolána ho léčit.
Nebudu tady sedět a čekat. Pořád mají moji dceru.
Něco dělá Mayday.
Chtějí zjistit, kteří Velitelé sestřelili naše letadla
a sebrali vám Hannah.
Jdu do toho.
Luke s Moirou trčí v zemi nikoho.
- Co to děláš? - Já jim pomůžu zpátky.
Musí to jít nějak jinak.
Musím se tam zjevit a bojovat.
Přiveďme je domů.
June.
June? Musíme jet.
Jak dlouho tam už trčí?
Čtyři dny.
Mají příděly. Snad si sehnali ještě něco k jídlu.
Ono je v zemi nikoho Costco? Jak jste jim to mohl dovolit?
Je to operace Mayday. Já chci jenom pomoct.
No tak. Mayday financuje vojsko,
a vy zneužíváte na svoji špinavou práci civilisty.
Jsou to dobrovolníci. Věděli, do čeho jdou.
A to je konkrétně co?
Mayday plánuje vraždy extremistických Velitelů.
Těch nejmilitantnějších, co nám sestřelili letadla.
Mayday musí ověřit, kdo to byl,
a zjistit, kdy a kde budou nejzranitelnější.
Proč Luke a Moira? Proč oni?
Trvali na tom, June.
Mají prosté zadání.
Převzít tašku a počkat na odvoz.
Nečekaný příjezd hlídek zasáhl přímo do jejich vyzvednutí.
Proč vám to Nick nezvedá?
Dnes ho čeká velký den.
Hostí v Novém Betlémě zahraniční hodnostáře.
V Novém Betlémě? On to Lawrence dotáhl?
Našel dokonce Serenu.
Přivedl ji tam, aby to pomohla prodat.
Serena?
Takže...
Je v pořádku?
Je Noah v pořádku?
Zdá se, že jsou, oba.
Mají se královsky.
Nedivím se.
Ona se umí vydrápat nahoru.
Myslíte, že se Nick ukáže?
Ukáže. Kvůli vám.
Všichni zahraniční hodnostáři dorazili.
Snad už je obraz Gileádu
méně děsivý.
Půjde to hladce.
Ostatní země se touží zbavit našich uprchlíků.
Poslat lidi do země, která běžně popravuje své občany,
není pěkná vizitka.
Ukažme těm diplomatům, že jsme bezpeční jako Disneyland.
Mám zazpívat "Život proudí v nás"?
Klidně se převlečte za kačera Donalda.
Dneska je den D.
Musíme to zvládnout. Jste jako místní starosta.
Tak ať to stojí, co to stojí.
Ach jo. Strašně nerad řídím lidi.
Tak já jdu za Serenou.
Pane Straussi. Dobrý den.
Veliteli Lawrenci, dobré ráno.
Nicku. Představuji vám správce Nového Betléma,
Velitele Blainea.
Je nám ctí, že německé ministerstvo vyslalo nejbystřejšího náměstka.
Jsem pouhý zástupce.
Tak se tady seznamte. Já jdu vyzvednout květinu.
Přijďte včas na prohlídku. Na shledanou.
Omluvte můj vpád, Veliteli.
Těšil jsem se, až vás poznám.
S chutí si vyslechnu, co chystáte.
- Rád zodpovím každou otázku. - Ne, ne. Ne.
Ne, otázky nemám. Jenom vzkaz.
June Osbornová je na 17. milníku.
PŘÍBĚH SLUŽEBNICE VI. 3. díl: Oddanost
Jsem v pořádku.
Ona taky. Je na Aljašce s...
S mojí mámou.
Je s Holly.
- S tvojí mámou? - Jo.
Co se děje? Co se stalo?
Luke a Moira spolupracují s Mayday.
Zasekli se za hlídkami Gileádu v zemi nikoho.
To je nebezpečné. Proč to udělali?
Nemohla jsem je zastavit.
A teď jsou v nějakém akvaparku v Ronsonu v 7. zóně
a v Novém Betlému je dneska nějaká sláva.
Musím uvolnit cestu, Nicku, abychom mohli...
Což znamená další zajištění...
Nemůžu ty hlídky odsunout.
Je to podezřelé. Rád bych pomohl, vážně. Ale...
- Ať Mark vymyslí něco jiného. - Nic jiného není.
Nemůže tam poslat vojáky a riskovat konfrontaci
a Mayday tam nemůže vstoupit kvůli gileádským hlídkám.
Nic jiného není.
Já to...
To nic. Ne, to nic. Rozumím. Je to nebezpečné.
Promluvím s Markem. Budu tam muset sama.
To nemůžeš.
Nemůžu plýtvat časem, když nevím, co s nimi bude.
Pojedu.
- Vážně? - Přivezu je.
Dobře.
Děkuju.
Co děláš? Kam se hrneš?
- Jedu s tebou. - Ne. Musíš zůstat tady.
Se mnou nemůžeš.
Dozadu.
- A hlavu skloněnou. - Jasně!
Požehnaný den. Zdravíčko!
Naomi říkala, že mám přinést kytku.
Děkuji.
Tak. Připravená okouzlit tucet skeptických diplomatů?
Kde berete jistotu, že můžeme tuhle zemi předělat?
Ve vás, Sereno.
Že jste se se mnou vrátila.
Naše globální vyslankyně, Serena Joy Waterfordová?
Jediná vikingská bojovnice na Zemi s odpovídajícím IQ?
Vím, proč jste si mě vybral.
Musím vědět, že si Bůh vybral vás.
Ježíši.
"Pak jsem se ohlédl na všechno své počínání a pachtění:
Hle, vše je marnost
a honba za větrem! Není nic smysluplného pod sluncem."
To nerad slyším.
Kazatel 2:11?
Jo. Aha.
Padl jste někdy v životě na kolena a modlil se?
Jistě.
Dobře. Pomodleme se.
- Vážně? Teď? - Ano.
Vím, že sem můžu přivést Boha.
Ale ve vás ho necítím.
Tedy... úplně.
Dobrá.
Dobrý Bože, víme, že všechno napomáhá těm, kdo milují Boha
a jsou povoláni podle jeho rozhodnutí.
Které povolal, ty také ospravedlnil.
To je moje modlitba ze včerejška.
Umím ji nazpaměť.
- Sereno, jestli je Bůh... - Jestli?
Není v prázdných slovech a divných rituálech.
Rozhodně si nezapisuje docházku.
Tak proč jste tady?
Co vás pohání, když ne Bůh?
Možná je to Bůh.
Možná má zesnulá žena.
Možná mé špatné svědomí.
Tak není to Bůh? Nepracuje skrze vás?
Jistě. Nemůžete to dokázat, já zase vyvrátit,
a jak se píše v Knize mormonově,
tak to také Bůh zamýšlel, že?
"Knize mormonově"?
To je muzikál.
Co jste zač?
Řekněte mi, že být tady s vámi není šílenství.
To nemůžu, Sereno. Jste šílená. Oba jsme šílení.
Zničili jsme tuhle zemi, a teď ji musíme napravit.
A já mám tu šílenou myšlenku, můžete jí říkat víra.
Věřím, že to my dva můžeme dokázat.
A vy svým způsobem věříte tomu, že vás Bůh povolal mně na pomoc.
A kdybyste si nevšimla, tak jak já tu vaši pomoc potřebuju.
Takže, ve jménu Božím, mě už nenuťte padat na kolena.
Pojďme to udělat. Udělejme to spolu.
"Tehdy zavoláš a Hospodin odpoví,
vykřikneš o pomoc a on se ozve:
Tu jsem!"
Chvalme Pána.
Aby bylo jasno,
já neplakal.
Pláčete právě teď. Uvnitř.
Teto Lydio.
Teta Miriam.
Nečekala jsem vás.
Přišel mi váš vzkaz. Chci to vidět na vlastní oči.
Jistě.
Marty mají zakryté obličeje?
Aby nepokoušely hosty.
Janine.
Musí ti být zima.
Co vy tady děláte?
Přijela jsem, jen jsem to zjistila.
- Raději jděte. - Nepůjdu.
Odvedu tě z toho příšerného místa!
Ne! Nedělejte nic. Prosím.
Kdykoli chcete pomoct, je to jenom horší.
Ale ty jsi moje jedinečná, Janine.
Jste v pořádku?
Ano.
Ale. Tebe znám.
I tu roztomilou čapku.
Čarodějnice.
Co prosím?
Lydio. To je Ofjason.
Of...
A...
Tam je Ofgeorge.
A tam...
Tamta, to je Ofkyle.
Všechny jsme byly jedinečné.
- To všechno jsou má děvčata? - Jenom my čtyři.
My jsme měly štěstí.
Většina Služebnic končí v Koloniích.
Tady nemáte být. Všechny jste přinesly plody.
Tvrdili mi, že vás za služby odmění.
No, překvápko. Lhali vám.
Dívky, pomodleme se.
Pomodleme se k Pánu, aby se nám zjevil.
Nechte si svoje modlitby.
Koukněte na nás. Tady Bůh není.
Bůh je všude. Zvlášť v nejtemnějších z míst.
Kitty? Očekává tě Velitel Bell.
Počkej.
Něco spolu vymyslíme.
Vážně chcete pomoct?
Jistě, drahoušku. Kdykoli.
Zapomeňte na mě.
Gileád se vyvíjí.
Tady v Novém Betlémě jsme dosáhli ohromného pokroku.
Úspěšně jsme reformovali konzervativní teokracii.
O to se mnohé národy pokusily a neuspěly,
ale tady jsme liberalizovali bez jediné kapky krve.
Je to bezpečná, mírumilovná komunita se skvělými školami...
Paní Waterfordová.
Veliteli Whartone.
Jak se vám daří?
Od posledně vás Bůh nechal strpět mnohé změny.
I tak mi dopřál úlevy a zachoval mě v míru.
Skutečně.
A vám... to nijak neuškodilo.
Děkuji. Toho si vážím.
Jsme požehnáni vaším návratem.
Pán nám všem žehná a chrání nás, Veliteli.
Kdyby přišli Strážci, nech to na mně.
Takže nezpívat americkou hymnu a necitovat Ústavu.
Prostě buď nenápadná.
To někdy nedokážu.
Vzpomínám si.
Měli čekat v suvenýrech, ale teď můžou být kdekoli.
Proč si k vyzvednutí vybrali zrovna tady tohle?
Je dlouho zavřený. Zeje prázdnotou.
Pojď.
Tak jo. Pojďme.
Nevím, jak to děláš,
být Velitel a pracovat s Američany.
Hrát to na obě strany.
Čím to, že sis to rozmyslel?
Sakra.
Byla jsi zraněná.
Srazilo tě auto. Tak...
Jsem se přijel podívat.
Do nemocnice.
Tys tam byl?
Proto jsi kývnul na špionáž pro Američany?
Abys mě viděl?
Musel jsem.
Musel jsem tě vidět.
Pojďme.
Není tu bezpečno.
Kde je můj zeť?
Nevím, ale on to zvládá i bez něj.
Takže s volnějším pohybem zboží a lidí přes hranice
jsme, chcete-li, Dubají Západu.
Že už nejste až takový žalář?
Vaši uprchlíci jsou pro Kanadu neúnosnou zátěží.
A přesto je nemůžeme s čistým svědomím vrátit,
když stále mrzačíte a vraždíte vlastní lidi.
Můžu vám slíbit,
že tady se lidská práva porušovat nebudou.
Ale jak vám můžeme věřit, zvláště pokud jde o ženy?
Vaše obavy jsem popravdě sdílela.
Bohužel jsem jich důkazem.
Když v Gileádu spadla klec,
ztratila jsem všechno.
Ztratila jsem identitu, hlas.
Z pocitu bezmoci jsem dělala strašné věci.
Svou moc jsem uplatňovala na všechny kolem sebe.
Do konce života
se za to budu kát a každý den prosím o odpuštění
ty, kterým jsem ublížila.
Nejsem si jistá, jestli mi Bůh odpustí,
ale vím, že mě Bůh přivedl zpátky,
aby mi dal šanci to zkusit.
V Novém Betlémě můžou ženy číst, psát a pracovat.
Kdyby to tak nebylo, nevrátila bych se.
Ale také
by bez kroků podniknutých Gileádem nebylo mého syna.
Gileád vyčistil vodstvo, vyčistili jsme vzduch.
Naše ženy čekají děti a děti prospívají.
A tohle vy za své země říci nemůžete.
My potřebujeme svět,
svět potřebuje Nový Betlém. K práci,
k růstu
a k rozkvětu.
A kdopak je ten chlapíček?
To je Noah.
Slunce mého žití.
Ta tvářička.
Můžu si ho pochovat?
- Prosím. - Ano. Samozřejmě.
Ahoj!
Jen tento rok se porodnost v Gileádu zdvojnásobila,
což vysoce převyšuje porodnost v jiných vyspělých zemích.
A to je paní Rose Blaineová,
a my se pyšníme, že je v pátém měsíci těhotenství.
Panečku, gratulujeme!
Můžu si...
Jistě, prosím.
- Kluk, nebo holčička? - Kluk.
Důkaz konceptu, dámy a pánové.
Jedno dítě tady, další na cestě.
Jen to dobré z Gileádu, zlého nic.
To je příslib Nového Betléma.
Co vy na to, Louise?
Jestli zaručíte jejich bezpečí,
můžeme začít navrhovat
dobrovolnou repatriaci uprchlíků
pod mezinárodním dohledem OSN.
Louise, omlouvám se. To dítě budete muset vrátit.
- Slaďoušek. - Můžeme?
Tady je máma.
Paní Waterfordová, jste obdivuhodná obchodnice.
Děkuji vám.
Nechystala jsem se tak zabíhat do soukromí.
Mně to přišlo senzační.
Vážně. Nevím, kdy mě naposled něco tak dojalo.
Nebyl jste na mém knižním turné.
A ujišťuji vás, že jsem o to chudší.
Musím tě odsud dostat.
Co? Ne. Ty suvenýry. Jsme blízko.
Co když tam nebudou? Je to obrovská plocha.
Mám prohledat všechny budovy a tobogány?
Jo!
Víš, jaké ti hrozí nebezpečí?
Můžou je zabít! Mně je fuk, co bude se mnou!
Jsem tu jenom kvůli tobě!
Už teď mám doma průšvih.
Stačí na tebe pomyslet, a Rose to vycítí.
Jo, máš pravdu. Měl by ses vrátit.
A nechat tě tady?
Máš ženu a čekáte... čekáte mimčo.
Máš celý život.
Vážně? Nejsem si tak jistý, když jsem s tebou.
Nezlob se.
Vsadil jsem všechno,
všechno, co mám,
abych zachránil tvého muže.
Vybrala sis jeho. Vybrala sis Lukea.
On na mě čekal.
On čekal.
Já měla tebe.
Milovala jsem tě.
- Nicku, on na mě čekal. Roky. - "Milovala."
"Miluju."
Umíš si představit, jaké je tě milovat?
Řekla bych,
že to je peklo.
Nemůžu je ztratit. Nemůžu.
Jsou mojí součástí a...
Nemůžu je ztratit.
Tak to mám já s tebou.
Přesně tak to mám s tebou.
A pořád dokola
tě ztrácím.
Jsem tady.
Nicku, oni to nezvládnou.
Nezvládnou.
Dobře.
Doprdele!
Doprdele kurvadrát, fakt neodjedou?
Mayday nepřijde. Vysrali se na nás.
Bell.
- Lukeu! - Calhoun.
Lukeu, posloucháš mě vůbec?
Co tam děláš?
Zase prezence Velitelů?
Bell. Calhoun. Dupar...
- Přestaň. - Calhoun.
Dost.
Máme všechny jména.
Nebuď posedlý.
Nemůžu se dočkat, až jim naši ustřelí hlavu.
Pojďme spíš vystřelit odsud,
protože nám zbývá proteinová tyčka a pytlík mrkve.
Neměl jsem ti dovolit jít se mnou.
Co? Lukeu, ty mi nemáš co dovolovat.
A měl jsi zůstat v Torontu.
Jako proč? Abych čekal na slyšení jako hodný kluk?
Proto?
A skončil v base? Ne. Hovno.
Hovno! Nemůžu...
Co? Co nemůžeš?
Nemůžu to posrat! Já to neposeru.
Nic jsi neposral.
Ty hlídky přijely nečekaně. To ale víš.
Jo, ale June se to donese. Co se jí donese?
Donese se jí, že jsem to zmatlal. Že?
Hej.
Nedokazuj svoji cenu.
Jsi nejlepší chlap, co znám.
Myslím to vážně.
- Snad si to uvědomuje. - Já chci jenom zpátky dceru.
- To je celý. Je mi... - Já vím...
Běž, běž, běž!
Čekej, čekej, čekej.
Lukeu?
Moiro?
Panebože.
June?
Panebože.
- Jsi... - Kde se tu bereš?
Jsi v pořádku. Dobrý.
Pojď sem. Cos to udělala?
Vy jste na hlavu. Proč jste to udělali?
Volala jsem Markovi. Tak jsem se bála.
To není Mark.
- Čau. - Čau.
To je Nick.
Teda. Nick.
Jak je?
Čau. Raději...
Raději odsud vypadněme.
Pojď, musíme jet. Musíme odsud.
Pojďte. Jedeme.
Pojďte.
Stůjte.
- Ježíši. - Stát.
Tak jo. Do auta. Jděte do auta!
Hej!
- Pojďte sem. - Běžte.
Požehnaný den.
Velitel Blaine. Požehnaný den.
Pane. Ohlásíme to dispečinku?
Nestarejte se. Už to řeším.
Ale výborně.
Musím hlásit veškerou aktivitu rebelů.
To je protokol.
Pojď.
Musíme zmizet. Do auta.
Nasedat.
Pojď.
Ze Sereny, jak se říkávalo, je virál.
Všichni diplomaté jsou pro a malého Noaha dáme na výplatní pásku.
Jistě nás brzy zaplaví rodiny, které se budou chtít sjednotit.
Pak budeme muset expandovat.
Naštěstí máme desítky míst,
ze kterých můžou být perfektní Nové Betlémy.
Nepředbíhejme prosím událostem.
Nevím, jak moc je tato země připravená na další Nový Betlém,
nemluvě o nějakém větším.
Na velikosti záleží, ne?
To se snad říká.
Jestli je mezi našimi bratry poptávka po návratu domů,
není naší povinností ji splnit?
Já myslím, že je.
A nevyšli bychom z toho my jako národ lepší a silnější?
Myslím, že vyšli.
Budeme se o tom dál bavit.
Dnes jste už toho dosáhli tolik.
Pyšněte se.
Na nové začátky.
Nové začátky.
Rose, neříkala jsi, že už Nick bude zpátky?
Měl by být.
To je moje vina.
Poslal jsem ho vyřešit problém ohledně obchodní trasy.
- Je to vážné? - Ne, ne. Vůbec ne.
Jen natolik, aby to vyžadovalo jeho pozornost.
Noah už musí do postýlky.
Veliteli, můžete nás doprovodit domů?
Ráda bych vám ještě chvíli našeptávala něco
o požehnaném potenciálu Nového Betléma.
Nemůžu vám slíbit,
že změníte můj názor, ale s chutí vás nechám to zkoušet.
Výzvy miluji.
Užívejte.
Zmrzlinové poháry, prosím! Slavíme.
Veliteli, prosím, odpusťte. Jsem zde kvůli velmi důležité věci.
Domluvte si prosím schůzku v mé kanceláři.
Bohužel je to naléhavé.
Doneslo se mi, že Ofjoseph... Janine...
Dobrý Bože. Už zase tohle.
Paní Lawrenceová, ona se vám omluví řádně.
Kdyby jakkoli zazlobila,
sama bych se chopila korekce.
Jakkoli by byla krutá.
- To zní lákavě. - Ne.
Dali jsme jí šanci.
Zkuste to prosím v srdci přehodnotit.
Je to drzá,
sprostá,
nevděčná malá čubka,
a my jsme s ní skončili.
Je vám dobře? Prý teď nejste ve své kůži.
Nějaká nová diagnóza?
Ne. Je mi dobře.
Dobrá. Tedy...
Děkujeme za návštěvu.
Veliteli, prosím.
Možná pro ni není místo tady,
ale nechat Janine zničit v tom doupěti neřesti...
a i má další děvčata.
To je bezohledné! To nedovolím!
Alespoň to nejsou Kolonie. Budou mít šanci na přežití.
Co je tohle za život?
Proč by z nich v penzi nemohly být ekonomanželky?
Protože by v té komunitě nikdy nepřijali poskvrněnou exslužebnici.
Poskvrněnou?
Má děvčata poskytovala svatou službu!
Janine porodila krásné dítě! Vaše dítě!
Mohli byste se za ni s paní Lawrenceovou aspoň přimluvit!
Paní Lawrenceovou jste slyšela. Žádné takové.
Je to staromódní gileádská manželka. Ne nějaká Serena Waterfordová.
- Paní Waterfordová? - Ano. Neslyšela jste?
Vrátila se. Je v Novém Betlémě.
A musím říct, že značně pokročila. Je až skandálně progresivní.
Janine skončila, teto Lydio.
Skončila ve chvíli, kdy jste se jí chopila.
Vy to víte.
Prokažte si laskavost. Jděte dál.
Požehnaný večer, Veliteli.
Moc ráda jsem tě konečně poznala.
- I já tebe. - Jo.
Vítejte zpátky.
Děkuju, příteli.
Že vy jste se o nás bál?
Lituju, že jste to museli zažít.
Je to úleva, že jste to zvládli.
Musíme jet.
- Jo, dobře. - Dobře.
- Za dnešek děkuju. - Děkuju.
Ale už mě neignorujte.
Zavolal jste, on zareagoval.
Protože jste tu byla, a teď odjíždíte.
V mém domě bydlí Nadvelitel.
Nemůžu splnit všechno, co chcete.
Ctěte naši dohodu, jinak vás odhalím.
Neodhalíte.
Mrtvý vám nebudu k ničemu.
Nicku, co uděláš s těmi Strážci?
To vyřídím. Ty se vrať k ní domů.
- Vrátím. - Opatruj se.
- Ty taky. - A žij blaze.
Nech už toho.
- Čeho? - Prostě toho.
Chápeš, že to děláme vždycky?
- A co? - To s tím loučením?
No tak.
Co si to namlouváme?
Dobře. Co mám říct místo toho?
Co třeba "tak zatím"?
Fajn.
Tak zatím.
České titulky Jana Srb Děžinská Iyuno 2025