Tidigare...
Du ska få komma hem.
- Ut med dem. - Ingen kontakt.
Gilead sköt ner alla tre plan. Ingen överlevde.
Du behöver trygghet. Jag måste företräda traditionella värderingar.
Så du kan flytta in här med barnet om du vill.
Som hans nya Hustru och barn.
Han lät döda Warren rakt framför mig.
Han är villig att se mellan fingrarna med det. Det kan ni också.
- Jag vill ha mitt barn här. - Det kommer aldrig att hända.
Vi kan hedra soldaterna genom att inte sluta slåss.
Så du har fått nog av Lawrence? Nick Blaine, då?
Jag erbjöd mig att hjälpa honom om han hjälpte oss.
- Jag är gift nu. Jag har en fru. - Du kan ta med Rose.
Hennes far är högt uppsatt. Hon är lycklig där. Hon är gravid.
Jag måste skydda min familj. Precis som du.
June Osborne orsakar fortfarande bekymmer.
Det är på tiden att vi löser det problemet, eller hur?
Det tål absolut att tänkas på.
Vi kommer att minnas dessa patrioter. Deras uppoffring för vårt land.
..."med frihet och rättvisa..."
Hej.
Det hålls en till minnesgudstjänst i helgen.
Den i High Park?
- Jag ska läsa en bön. - Jag fattar. Du måste skydda dig.
Hur känns det?
- Är den bekväm? - Ja, jag antar det.
Jag hatar den här världen.
- Men jag älskar dig. - Jag älskar dig också.
- Anförare Lawrence. Välsignad dag. - Välsignad och mycket fullspäckad.
- Ja, men jag måste tala med er. - Visst.
- Det var skottlossning i Toronto. - Ja, jag hörde det.
Många är emot flyktingarna. Jag förstår dem.
Amerikaner är synnerligen irriterande.
- June var där. - Ögonen ser visst mycket.
Hon är ingen måltavla.
Det kan hon vara, med tanke på allt hon gjort.
Hon övertygade amerikanerna att skicka soldater till vårt land.
- För att kidnappa barn. - Hon är ingen måltavla.
Gileads regering söker inte upp och avrättar landsflyktingar.
Det är vår nuvarande hållning. Så vitt jag vet.
Anförare Lawrence. Er bil väntar.
- Vi är sena. - Tack.
Hon hade ett val.
Hon hade tusen alternativ.
- Hon slåss för sin dotter. - Ja.
Så här går det i slagsmål.
Alla blir blodiga. Alla.
Du vet att det är sant.
Då går vi.
Den här vägen, sir.
Vilket uselt liv vi har
Får vi kärlek? Aldrig sånt
Får vi kyssar? Aldrig nåt
Vilket uselt liv vi har
Utan någon mor och far
Är det ett uselt liv man har
Bomullsfiltar, aldrig ull
Magen skriker, aldrig full
Kod brun.
Flickor.
- Välsignad dag, flickor. - Välsignad dag, Tant Lydia.
Det är ingen synd att njuta av sitt arbete.
Glädjefyllt arbete är Guds välsignelse.
Men Han skulle nog föredra en mer passande lovsång.
Ja, Tant Lydia.
- Fortsätt. - Ja, Tant Lydia.
De är så väluppfostrade.
Och de arbetar med sån energi och tåga.
Janine har verkligen haft gott inflytande på dem.
Hon har varit en välsignelse.
Lydia.
Folk har börjat lägga märke till din tillgivenhet för Janine.
Om hon inte får en tjänst snart hittar de en annan uppgift åt henne.
Vansinnigt.
Jag medger att det är lite oortodoxt, men om ni tillåter...
Nej!
Fortsätt.
Ni har låtit henne umgås med Angela förut.
Ett kort besök är en sak, men...
Skulle jag låta henne bo i ett rum i vårt hem?
Nej.
Förlåt, kan du ursäkta oss ett ögonblick?
Tack.
Mrs Putnam, Anförare Lawrence vill nog visa upp en ny bild.
En som speglar Gileads nya värderingar.
Om just den här Tjänarinnan ansluter sig till hans nya hushåll-
-skulle det fullborda den bilden.
Anförarens hem, där kvinnorna känner till sina roller-
-och behandlas med respekt och älskvärdhet.
Jag tror att den bilden är mycket viktig för honom.
Men den Tjänarinnan?
Jag skulle framstå som dum om jag tog emot henne.
Tvärtom. Ni skulle ses som föredömligt förlåtande och nådig.
Ett nytt Gilead kräver nya kvinnor vid rodret.
Starka och trogna kvinnor.
Om ni tillåter, kvinnor som ni.
Ja.
- Jag ska tänka på saken. - Strålande.
Kom.
Åh! Ni är verkligen en vacker brud.
- Hon tar sovmorgon. - Utmana inte ödet.
Så trevligt.
Ja.
- Mark? - Hej.
Förlåt att jag kommer så tidigt.
- Det gör inget. - Jag skulle aldrig ha sagt nåt.
- Det är lugnt. - Tack.
- Vill du ha kaffe? - Nej tack.
Jag kom bara för att tala om att skytten greps tidigt i morse.
- Vem är han? - Lanison, John L.
Han är 56 år gammal.
Han jobbar på bageri och har fiskekort.
En arg man med pistol.
Det finns miljontals, men vi har åtminstone gripit en.
- Ja, jag vet. - Och...
- Vill du säga hej till Mark? - De har hittat skytten.
Om han har kopplingar till Gilead hittar vi dem.
- Ni har en fin dotter, ms Osborne. - Tack. Jag vet.
Hur mår du, Mark?
Jag har varit på 19 begravningar på fem dagar.
Jag är trött, men tack för frågan.
Jag vet hur det är.
Att ha ansvar för människor och förlora dem.
Det kan jag tänka mig.
Må Gud ge dem frid.
Dig också.
- Tack. - Vi ses.
Stanna! Stanna! Vad fan gör du?
Sluta!
June. Mår du bra?
Mår du bra?
Moira! Moira, vi behöver hjälp!
Håll armen stabiliserad.
Hur känns handen? Allt kommer att bli bra.
- Hej, ms Osborne. Jag är dr Lo. - Det var en bilolycka.
- Armen är nog krossad. - Vicka på fingrarna. Bra.
- Gör det ont? - Ja, för fan!
- Kan hon få smärtstillande? - Fyra milligram fentanyl.
Ta henne till röntgen. Huvud, nacke och bröstkorg, tack.
- Ingen fara. - June, allt kommer att bli bra.
- Jag är här. - Du blöder.
- Oroa dig inte för det. - Mr Bankole.
Följ med oss på förhör. Det går fort.
Nån försökte döda min fru.
Vi eskorterar er till stationen för förhör.
Nej, jag måste stanna hos min fru!
- Vi behöver en redogörelse. - Jag måste följa med sköterskan.
Anförare Blaine.
- Jag är obeväpnad. Inga mikrofoner. - För säkerhets skull.
- Okej, då går vi. - Ja, sir.
Där är du ju. Min kära flicka.
Välsignad vare frukten, Tant Lydia.
Herren har sannerligen vakat över dig.
Vill du träffa din rara Angela igen?
- Ja, hemskt gärna, såklart. - Det får du.
Om allt går vägen med mrs Putnam.
Den framtida mrs Lawrence, borde jag väl säga.
- Mrs Lawrence? - Hon ska gifta sig med Anföraren.
Visa henne respekt, så har hon lovat att överväga-
-att låta dig tjänstgöra i hennes hem.
Nej, jag vill inte tjänstgöra.
- Du sa att jag skulle slippa det. - Det har jag aldrig sagt.
Kära du... Du kan inte stanna här för evigt.
Du får chansen att träffa din älskade Angela igen.
Du har kommit så långt.
Ja, Tant Lydia. Jag är mycket tacksam.
Pris ske Gud.
De tar henne till ett rum sen.
Och Luke?
Han lämnar en redogörelse till polisen.
Föraren ligger på intensiven.
Men... polisen tar med Luke till hennes rum-
-så fort förhöret är avklarat.
Det är nog bäst om...
...hon inte får veta att jag var här.
Ni ska få vara i fred.
Nu när vi uppfyllt vår del av avtalet måste du skriva under några papper.
- En sammanfattning av vårt avtal. - Ett kontrakt?
Om det var upp till mig skulle jag ta dig på orden.
Jag vet inte hur tungt mitt ord väger just nu.
Jag skulle säga att du är hederlig.
Jag ser fram emot vårt samarbete.
Du har den amerikanska regeringens tacksamhet.
Jag håller min del av avtalet. Skydda henne nu.
- Jag ska göra allt jag kan. - Det duger inte.
Gilead vill se henne lida.
De fortsätter jaga henne, och sen hennes familj. De ger sig aldrig.
Jag måste vara säker på att du skyddar henne.
Jag måste vara säker på att hon är trygg.
Jag ska göra allt jag kan.
Okej.
När du träffade June, när du arbetade för paret Waterford...
Visst var du fortfarande ett Öga då?
Ja, de flesta chaufförer arbetar för Ögonen.
Alltså hade du chansen att fly.
Kanske inte till Kanada, men det fanns andra möjligheter.
Du kunde ha rymt med henne.
Hon har folk som bryr sig om henne.
Hon behöver inte mig.
Jag betyder inget.
Nej, det är inte sant.
Det tycker inte hon.
Gå i frid.
GRÄNSÖVERGÅNG
Allt kommer att ordna sig.
Går du med på att ha en pistol hemma?
Ja, det gör jag. Det är så vi ska skydda oss.
Vi kan be polisen vakta huset eller nåt.
Jag litar inte på polisen. De hatar flyktingar. Vi får skydda oss själva.
Okej?
Okej.
Det kommer inte att bli som i Boston.
Det som hände där var inte ditt fel.
Det vet du väl?
Jag låter ingen göra dig illa. Det lovar jag.
Försök vila lite.
Jag har bett Gud om råd för att göra det som är bäst för Angela.
Samma här, ma'am. Jag...
Jag ber också om det bästa för er dotter.
Ja.
Angela bor hos sina morföräldrar hela sommaren.
Det ger dig en chans att visa vad du går för.
Ja, mrs Putnam.
Om det går bra ska jag överväga att låta dig stanna.
När Angela kommer hem övervakar jag alla era interaktioner.
Nu och framöver. Det är inte förhandlingsbart.
Jag förstår.
Och kom ihåg...
Hon är min dotter.
Att påstå nåt annat, att ens antyda det, vore kätteri.
Du kan bli av med tungan.
Jag vill bara stå till tjänst, mrs Putnam.
- Kom ihåg att det är på prov. - Ja, jag förstår.
Bra. Jag måste klä på mig.
Tant Lydia? Vi ska ta några porträtt.
Det kanske vore fint att ha hela hushållet samlat.
Det låter väldigt fint. Väldigt fint.
Vad säger man, kära du?
- Tack, mrs Putnam. - Ingen orsak.
Jag är så stolt över dig.
Du kommer att uppföra dig.
- Eller hur? - Ja.
Okej.
Välsignad vare frukten.
Må Herren öppna.
- June är skadad. - Min June?
Nån körde på henne med flit. De vill döda henne i Toronto.
Vem då? Hur vet du det? Mår hon bra?
Hon lever.
De låter ingen komma undan. De jävlarna.
Det räcker så! Ni har alla arbete som väntar.
Ni måste väl ha nån uppgift i mitt hem?
Janine.
- Har du sett ditt rum? - Nej, ma'am.
- Jag kan be en Marta visa dig det. - Okej.
Eller så kan jag göra det själv.
Känner du dig också hoppfull?
Det blir trevligt med ett vänligt ansikte här i huset, Ofjoseph.
Jag heter inte så.
Ursäkta?
Och vi är inte vänner.
Tror du verkligen att vi är vänner?
Du är en av de hemskaste människor jag nånsin känt.
Jag är inte din vän.
Jag hatar dig, Naomi. Hur kan du ha missat det?
Ursäkta, mrs Put... Naomi.
- Älskling? Har du tid ett ögonblick? - Självklart, Anföraren.
...kanadensarna som skrikit åt oss att sticka.
Du tar inte situationen på tillräckligt stort allvar.
Det är du som överreagerar.
Det skulle hjälpa om du lugnade ner dig.
Det har jag har gjort genom att meddela dig om det här.
Gå upp igen, June. Det är inget att oroa sig för.
- Vad har hänt? - Min vän är polis.
Hon hörde ett radiolarm.
Mr Thorpe, mannen som körde bilen, har dött.
- Va? - Lukes advokat bekräftade det.
- Vad innebär det? - Att jag dödade honom. Men...
Inga "men". Du dödade en kanadensare på kanadensisk mark.
Många väntar inte på utredningen. De vill se dig död.
- Åt helvete med dem. - Det gäller er båda.
De kan få en arresteringsorder på Luke när som helst.
De kanske redan har en, och de kommer att gripa dig.
Jag tar henne.
Jag beklagar, Luke.
Jag hoppas att de griper mig. Att de ställer mig inför rätta.
Jag skulle säga... Jag är glad att jag skyddade min fru.
- Luke. - Vad är det? Nej, hör på nu.
Jag var tvungen. Skulle jag låtit honom köra över dig?
- Låtit dig dö där på gatan? - Luke.
Vad är det?
Vi måste fly.
Va?
Förra gången väntade vi.
Och vi väntade för länge.
Och vi förstod inte hur mycket de hatade oss.
Jag förlorade dig och sen förlorade vi Hannah.
Ska vi bara glömma henne nu?
Vi kommer aldrig nånsin att glömma henne.
Men vi kan inte hjälpa henne om vi är döda.
Det förändras, Luke. Det här landet förändras.
Nej, Kanada är inte Gilead.
USA var inte Gilead förrän det var det.
Och då var det för sent.
Luke, vi måste ge oss av.
Vi måste fly. Nu!
Ingen fara. Ingen fara.
Jag packade ner lite extra kläder åt dig.
Jag har bokat reservbiljetter. Det går ett flyg vid midnatt.
Anchorage till Honolulu. Om ni missar flyget 21.35.
- Okej, bra. - Vi ska inte missa det.
- God kväll, ms Osborne. Mr Bankole. - Vad vill du?
Ni kan inte åka till flygplatsen.
Polisen har koll på er bokning och tänker gripa mr Bankole.
Ms Osborne, ni åtalas för medhjälp till flykt undan rättvisan.
- Vilken rättvisa? - Nichole, då?
De tar henne ifrån er.
- Vad ska de göra? - Vi har få alternativ.
De körde över mig i min egen jävla trädgård.
Om Luke döms för att ha dödat en kanadensare blir allt värre.
Vad gör de härnäst? Kör över min dotter för att komma åt mig?
- Vi är inte trygga här längre. - Nej, det är ni inte.
Vi testar flygplatsen.
- Ja. - Det kan finnas en annan väg ut.
Amerikanska flyktingar är på väg hit från alla möjliga håll.
Kanada vill inte ha dem längre. Det vill ingen.
Alla kommer hit. Vi sätter dem på tåg västerut.
Jag kan ordna platser på ett åt er.
Älskling?
- Du! - Blaine!
Du kunde fan ha dödat henne!
Det var inte jag! Det var inte mitt beslut.
Tårta, mina herrar?
Du hade en fantastisk möjlighet, men du kastade bort den.
- Vad vill du att jag ska säga? - Janine...
Du måste ordna upp det här. Det kan du göra.
Du måste be Anföraren och mrs Lawrence-
-om nåd och förlåtelse.
Nej, Tant Lydia. Det tänker jag inte göra.
Du har tappat förståndet.
Du har... Allt gott som du ordnat för dig här i livet.
- Ögonen är här. - Va?
De ska hämta Janine.
- Vad är det som pågår? - Där är hon.
Vad gör ni? Släpp henne omedelbart!
- Jag ringer Anförare Lawrence. - Ordern kommer från honom.
Det kan inte stämma.
Oroa dig inte för mig. Jag klarar mig.
- Oroa dig inte. - Vad sätter du på henne?
Våga inte sätta på henne den där!
Vart för ni henne? - Janine!
Det här är skandalöst!
Jag ringer Anföraren direkt. Ni ska få betala för det här!
Stanna! Släpp henne, sa jag!
Jag ringer Anföraren nu genast!
Svara! Vart för ni henne?
Janine?
Hon är min flicka och mitt ansvar.
Jag insisterar på att ni släpper...
Herrejävlar.
Från Vancouver borde ni kunna ta en båt till USA.
Men om tågbolaget har hans namn är era flyktingkort märkta.
Släng dem. Ta de här.
Du, Tuello... Tack.
Gå in genom dörrarna och nerför trappan.
Kan du hälsa Nick en sak?
Säg bara att jag är i säkerhet. Säg att Nichole är i säkerhet.
Säg bara att vi mår bra.
Kan du göra det?
- Ja, det ordnar jag. - Tack.
- Lycka till, ms Osborne. - Tack.
Följ skyltarna till perrongen. Ha era papper redo.
Icke-medborgare, håll till vänster. Fortsätt framåt!
Fortsätt framåt, allihop!
Fortsätt framåt! Framåt!
Vi är klara på våning två.
- Framåt! - Tåget avgår om fem minuter.
Tåget avgår om fem minuter.
Icke-medborgare, håll till vänster.
Ha era papper redo, tack. Ha era papper redo.
Kanadensare till höger. Icke-medborgare till vänster.
Alla passagerare, håll till vänster.
Alla passagerare, håll till vänster nerför trapporna.
- Jag kommer. - Uppfattat. Jag är på väg.
Huvudperrongen är endast för kanadensiska medborgare.
Icke-medborgare måste hålla till vänster.
Jag har henne.
Ingen fara, gumman. Allt är bra. Nästan framme.
Alla måste ha sina papper redo.
Ha dem redo, tack.
Fan också.
- Ha papperen redo. - Säkerhetskontroll.
- Vad ska vi göra? - Det ordnar sig.
- Gå i förväg. - Va? Nej!
Om de känner igen mig stoppar de er.
Gå bara. Jag är precis bakom er. Kom igen, gå.
Fortsätt fram, tack. Visa papperen.
Fortsätt framåt lugnt och städat.
- Ni där, ma'am. - Tack.
- Är det ert barn? - Ja.
- Hur gammal är hon? - 21 månader.
- Sätt fart! Missa inte tåget. - Tack.
Kom, gumman.
Ha papperen redo, tack.
Okej. Fortsätt till tåg fyra.
Så där, gumman. Nästan framme.
Har ni sett den här mannen?
Luke Bankole, vi söker en Luke Bankole.
Har ni sett den här mannen?
Tåget avgår om två minuter.
Nästa tåg anländer om 12 minuter.
- Ser du dem? - Ja. June, du måste ta tåget.
Du klarar det. Visa dem din biljett.
June, om jag är med er är ni inte trygga.
Så kliv på tåget.
Nej. Nej.
Nej, fan heller. Jag kliver inte på tåget.
Du kan inte stanna här.
Du vet att du och Nichole inte är trygga med mig.
Gör det för Nicholes skull. Kliv på det jävla tåget.
Nej! Luke...
Om du stannar här kommer Gilead efter dig. Det vet du.
Gör det inte. Gör det inte.
Tåget åker inte förrän de hittar mig. Så kliv på tåget.
Snälla, gör det inte.
Jag vill inte göra det här ensam. Jag vill inte göra det ensam längre.
Jag vill inte göra det ensam.
June, vi kommer att hitta varann. Det gör vi alltid, eller hur?
Kliv på tåget.
Vi behöver dig.
Ta hand om vårt barn. Ta hand om henne.
Du tänkte aldrig åka med, eller hur?
Luke... Kom och hitta mig.
Kom och hitta mig.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig, June Osborne.
Där är han!
- Du där! Rör dig inte! - Mr Bankole? Ni är gripen.
Förlåt.
Varför låtsades du att du älskade mig?
- Det gör jag. - Du ljuger.
Du säger bara så för att känna dig som en bra man.
En bra man lämnar inte sin gravida fru så fort flickvännen ringer.
Du släpper visst aldrig taget om henne.
Jag försökte.
Jag... försökte verkligen.
Men jag kan inte.
Jag vill inte leva med dig längre.
Rose.
Du kan inte bara gå.
Vi hade det bra. Men du skulle tvunget förstöra det.
Ursäkta.
Ingen fara, gumman. Ingen fara.
Kom, gumman. Ingen fara. Allt är bra.
Ingen fara, gumman. Ingen fara.
Vi ska hitta en plats. Vi ska hitta en plats.
Vi ska sätta oss. Det ordnar sig.
Vi ska ut på äventyr. Visste du det?
Vi ska till en vacker ö...
...där himlen är blå och vattnet klart.
Den heter Hawaii.
Det är ditt land och du kommer att älska det.
Hörde du det, gumman? Hörde du bebisen?
Det finns ett till barn här. Ska vi titta på bebisen?
Hej, June.
Hej, Serena.
Har du en blöja?
Sanna Gillberg Iyuno