Досега...
Той понякога изпраща убежище на истински праведните.
Семейство Уийлър ли уреди това?
Да, още щом разбраха, че може да отседнете тук.
Напълно оборудвана родилна зала.
Отивам да се поразходя. - Дума да не става!
Трябва да си почиваш.
Иди си в стаята.
Бързо, ще успеем!
Близо сме. - Дръжте го!
Той не се съпротивлява! Спрете!
Аз не загубих надежда
и ти не си загубил.
Защото сме знаели, че ще се намерим отново.
Джун Осборн е задържана от мое звено в неутралната територия.
Него не го искат, зарежете го.
Не, оставаме заедно. - Не! Къде го водите?
Какво ще стане с нея?
Ще изпратя Езра в неутралната територия да реши въпроса там.
Искам да отида с него и да бъда свидетел.
Серена, какво правиш? - Тръгвай!
Къде отиваме? - Просто карай.
Къде отиваме? В Торонто? В Гилеад?
Това ли ти е идеята? Да ме убият там, така ли?
Ами Люк? Какво ще правят с него?
Леле!
Мили боже!
По дяволите. Съжалявам. - Съжаляваш?!
Майната ти!
Джун! Няма да те застрелям.
Джун, моля те!
Господи!
Раждането ли започна?
Естествено! Да му се не види!
Дай ми това, стига си го размахвала. Кога започна?
Преди известно време.
Изтекоха ли ти водите?
През колко време са контракциите?
Значи са начесто. Имаш ли телефон?
Не. - Слизай.
Хайде. - Какво?
Слез от колата, ако обичаш. - О, боже! Защо?
Какво ще правиш? - Ще се опитам да ни измъкна оттук
и да те закарам на лекар. - Не!
Да, трябва да отидеш в болница.
Не, там ще ме намерят.
Кой ще те намери?
Мамка му! О, мили боже!
Добре...
Кой беше този, когото застреля?
Кой беше?
Ти бягаш ли, или какво?
Мамка му.
Добре... Ела с мен.
Ще отидем в онази плевня. - В плевня?!
Имаш ли по-добра идея? - Не.
Така си и мислех. - Чакай.
Дишай, хайде. - Добре.
Може пък да има ясли.
Чудно.
Така...
ИСТОРИЯТА НА ПРИСЛУЖНИЦАТА Ничия земя
Благодаря.
Съжалявам, че закъснях.
Фред имаше нужда от окуражаване преди речта си пред Съвета.
Знаеш ги мъжете. - Напълно разбираме.
Представям ти новата ни прислужница Офред.
Благословен да е плодът.
Дал Бог.
Насам.
Напъвай! Напъвай!
Дишай. Дишай.
Напъвай! Напъвай!
Дишай! Дишай!
Благословен ден, г-жо Уотърфорд.
Благословен ден, лельо Лидия. - Наистина е благословен.
Дишай! Дишай!
Дишай! Напъвай!
Да се слави името Му!
Стигаме до най-святата част на родилния процес,
която е истинското свидетелство за сублимното Божие присъствие.
Този Божий проводник е готов
да доведе плодовете на любовта Му на този свят.
Напъвай!
Дишай! Дишай!
Но Небесната порта не се отваря без извънредни усилия.
Нали, момичета?
Трябва да призовем тази нова душа.
Подкрепете своята сестра в мъките. Молете се за сили и успех.
Дишай! Дишай!
Напъвай! Напъвай!
Точно така. Дишай!
Напъвай! - Напъвай!
Дишай!
Дишай, Серена, хайде.
Дишай.
Точно така.
Това ли беше?
Не.
Много е студено.
И ще става по-студено.
Така е първия път.
Раждах Хана 19 часа,
а тя едва не ми счупи таза.
С Никол беше по-бързо.
Но пък тогава бях сама.
Мислех си, че ако нещо се обърка,
ще умрем
и никой няма да разбере.
Никой няма да дойде да ни търси.
Ще е все едно не ни е имало.
Добре...
Тази контракция е силна. Дишай.
Не мога! - Можеш.
Трябва да дишаш.
Не мога. - Можеш.
Можеш. Дишай, Серена.
Така.
Трябва да проверя нещо.
Какво? - Маточната шийка.
Трябва да проверя дали мога да напипам главата на бебето.
О, боже! Махни се от мен!
Опитвам се да ти помогна.
Опитваш се да убиеш и мен, и бебето!
Добре, щом искаш да раждаш сама, оправяй се!
Ние сме с теб.
Елате по-близо до сестра си, момичета.
Подкрепете Офкларънс в този труден момент.
Ще кажем Пречистващата молитва.
Нека никога не спра да скърбя заради това.
Тя е готова. - Да не се задоволявам...
Правете каквото трябва. Такава е Божията воля.
Да не мисля, че мога да достигна точка на съвършенство.
Момичета?
Момичета.
Потуши завистта ми, направлявай езика ми,
смачкай егото ми,
освободи ме от всичко нечисто,
от грешни връзки, от сладостта на греха.
Офред, моли се.
Моли се за живота на детето.
Добре...
Така.
Хайде!
Мамка му.
По дяволите!
Ти се върна.
Така...
Ще броим от десет надолу.
Започваме.
Десет, девет,
осем, седем, шест...
Хайде. Пет...
Виждам главата.
Така ли? - Да.
Искаш ли да пипнеш?
Това е главата на бебето ти. Усещаш ли?
Виждам косичката му.
Какъв цвят е? - Кафеникава.
Има малко кръв, но косата му е кестенява.
Кестенява? - Да.
Хайде, малко остана.
Ще измъкнем главата навън.
Ще се справиш. Хайде.
Дишай дълбоко.
Дишай ниско.
Ниско, ниско.
О, боже, гори! - Знам.
Горещо ми е. Много ми е горещо.
Просто си уморена.
Това е всичко.
Не мога. - Напротив.
Можеш. Малко остана.
Само трябва да изтласкаш главата.
Той скоро ще се появи.
Ето го. Главичката му излезе. Ти успя.
Главичката му е навън.
Хайде още един напън,
да изтласкаш и раменцата.
След това вече е лесно.
Ще се справиш.
Хайде, можеш. На финала сме.
Ето го.
Той добре ли е?
Всичко наред ли е?
Съвършен е.
Здравей, бебче. Аз съм мама.
Хвала!
О, ангелче мое!
Хвала.
Знам, знам.
Офкларънс изпълни дълга си на този свят.
Знам, че ще скърбите за нея, но знайте, че бе оценена.
Бог е истинският съдник,
а тя е Негов проводник.
Служи Му добре
и Той й изпрати последната й награда.
Хвала!
Хвала, лельо Лидия.
А сега да изпратим своята сестра до дома й.
Малко бебче.
Ще те кръстя Ноа.
Хубаво име.
"Спасителят на човечеството."
Мъничък Ноа, не мога да повярвам, че си тук.
Толкова дълго те чаках, толкова много те исках.
Струваше ли си?
В момента мисля, че да.
Как засуква?
Силно суче, гладен е. - Сигурно.
На Хана й беше трудно.
Имаше къса юздичка, но в началото не знаехме.
Хранех я, хранех я,
а тя все беше гладна и се чувствах виновна.
Често имаше настинки
и мислех, че вината е моя, заради кърменето.
Но и като порасна, продължи да се разболява.
Понякога се налагаше да оставам вкъщи да я гледам,
друг път нямаше как да отсъствам от работа.
А понякога и не исках.
Джун?
Защо не ме уби?
Ти размахваше пистолет.
Не днес. Пред Информационния център, на протеста.
Тогава имаше оръжие.
Да.
Защо не ме уби? Защо Фред, а не мен?
Не исках да те убивам.
Безброй пъти съм си представяла този момент.
Но си мислех, че и той ще е тук.
Фред.
Бебето прилича на него.
Казват...
...че в началото винаги приличат на бащите.
Причината е еволюционна.
За да не бъдат убити от бащите.
Еволюция?!
Дали ще бъде като него?
Зависи.
От какво?
Кой ще го възпита.
И какъв човек ще иска да стане.
Зависи на какво ще го научиш.
И за кое ще му кажеш, че...
...просто му принадлежи.
Искам да има всичко.
Всички искаме това за децата си, Серена.
Той добре ли е? - Идеално.
Странно как всяко бебче, което видиш,
те умилява, сякаш за първи път виждаш бебе.
Опитах се да поспя.
Поспа. - Постоянно се тревожех,
че ще се задуши в това одеяло.
Не така трябва да изглежда легълцето му.
Трябва да ви закарам на цивилизовано място, Серена.
За да се погрижат за вас.
Не.
Не мога да отида в болница, ще ме намерят там.
Кой ще те намери? - Семейство Уийлър.
При тях живея.
Те са тези, които те търсеха.
Контролират ме.
Следят всяко мое движение, навсякъде са.
Сякаш съм тяхна прислужница.
Като теб.
Колкото и ужасно да звучи... - Да.
Затова не бива да ме намерят и да докопат бебето ми.
Знам, че разбираш.
Серена, нямаш вода и храна
и е студено. - На мен ми е горещо.
Да, защото имаш треска.
Трябва да се махнем от тази плевня
и да те заведем някъде, където да се погрижат за теб.
Иначе и двамата ще умрете.
И няма да е бърза смърт.
Да не би да искаш бебето ти да умре от глад пред очите ти,
докато ти умираш от сепсис?
Не.
Може би ти трябва да го вземеш.
Какви ги говориш?
Тук не ми остава нищо. Не мога да отида в Канада.
Не мога да се върна в Гилеад.
Всичко свърши. Нямам бъдеще.
Но ти имаш. Може би би могла...
...да го вземеш. - Говориш безумия.
Искам най-доброто за него,
както ти направи с Никол. С дъщеря си.
С теб той ще е в сигурни ръце.
Може да се грижиш за него.
Заедно с мъжа си, той е добър човек.
Може да научи и Ноа да бъде добър човек,
който не би правил нещата, които баща му правеше.
Които и аз правех.
Не.
Мисля, че Бог те изпрати при мен днес.
Ти дойде да ме убиеш. - Той е насочил ръката ми встрани,
за да можеш да спасиш бебето ми като истински ангел.
Глупости.
Има ангели мъстители, които сипят огън и жупел от Бога.
"Ликувайте с Него, Небеса,
защото Той ще отмъсти за кръвта на децата Си
и заслужена разплата ще застигне Неговите врагове."
Въпреки това са ангели.
Може би това си ти за мен.
Това ли мислиш за мен?
"Понеже не можеше вече да го крие,
тя направи рогозен ковчежец и тури детето в него."
Може би аз съм ковчежецът, Джун.
Може би съм съдът.
Носих бебето си.
Родих го.
Държах го на ръце.
Може би само толкова ми е било отредено в този живот.
Може би такава е Божията воля.
Божията воля...
"Съд"...
Това бях аз за теб.
Това бяхме всички ние за теб.
А кои бяхме,
откъде идвахме,
какво искахме...
Тези неща нямаха значение за теб.
За никого от вас.
Много съжалявам. - Не ме интересува.
Ние имахме стойност.
Ние бяхме...
Ние сме хора.
Имаме свой живот.
И затова ще спася твоя, Серена.
Защото тук не е Гилеад.
И аз не съм като теб.
Не заслужавам да ме спасяваш. - Не го правя за теб.
А за него.
Погледни го.
Виж бебето си.
Ти си единственият човек на света, когото то познава.
Ти си единствената позната миризма,
единственият глас, който разпознава.
Обичаш го.
Искала си го страшно много.
Ти си неговата майка.
И мястото му е при теб.
Това е Божията воля.
Разбираш ли?
Извинете, бихте ли ни помогнали?
Сега ли е родила?
Преди шест часа, може би осем.
Извикай някого от АГ отделението.
Те ще ти помогнат.
Всичко ще бъде наред.
Хайде да седнеш.
Някакви усложнения? - Не, и двамата са добре.
Джун... - Спокойно.
Прави каквото ти кажат, всичко ще бъде наред.
Те ще се погрижат за него.
Аз ще бъда тук. Не се притеснявай.
Закарайте бебето в Неонатологията.
Докторът идва.
Как се чувствате?
АГ до Неонатология.
Може ли... - Произшествие ли сте претърпели?
Добре съм. Може ли да използвам телефона? Моля ви.
Първо наберете 9.
Джун?
Здрасти.
Закараха Ноа в интензивното на Неонатологията.
Няма нищо.
Ти имаше треска, това е стандартна процедура. Те просто...
Трябва да е под наблюдение. - Така казаха,
само че той нямаше треска,
само има проблем с регулирането на температурата.
И казаха, че може да има жълтеница.
Не бяха сигурни, трябва да му направят изследвания.
Всичко това са нормални неща.
И те така казват, но всичко е едно такова...
...шаблонно и...
Не знам, много... медицинско.
А ти как се чувстваш?
Температурата спадна.
Дадоха ми антибиотици,
явно не разчитат нещата да се оправят по естествен път.
Не ми дават да го кърмя.
Чакат първо да наваксаме с течностите.
Това е добре. - Дават му изкуствено мляко.
Всичко ще е наред с него.
Обещавам.
Искам да си отида вкъщи.
Няма "вкъщи", Серена.
Има само там, където си.
Неутралната територия.
Да.
Джун...
Благодаря ти.
Моля.
Люк!
Ти си тук. Мойра каза, че са те пуснали.
На границата.
Толкова съм щастлива да те видя!
Успяхме, Джун.
Флашката е у Туело и той работи по нея.
Благодаря ти!
Благодаря.
Ти добре ли си? Тя направи ли ти нещо?
Не. Но бебето се роди.
В твое присъствие ли?
Да. Момче е.
Здраво, или поне достатъчно здраво.
Може да има жълтеница,
но знаеш, че това е нормално за бебетата.
Ще го сложат под една от онези лампи...
Джун, Джун... Какво става със Серена?
Тя е добре.
"Добре е"?
Да, ще ти разкажа по-късно, хайде да си ходим.
Изчакай секунда. - Стаята на Серена Уотърфорд?
211, надолу по коридора.
Какво става?
Спокойно, не са дошли за нас.
Да вървим.
Но какво...
От канадските имиграционни власти сме. Арестувана сте.
Арестувана?!
Бих искала да говоря с адвокат.
Като човек без документи нямате право на адвокат.
Какво става?
Незаконно пресичане на границата. Липса на имигрантски статут.
Има някаква грешка. - Ти ли си ги извикал?
Тя се отказа от дипломатическа виза, като напусна културното центърче.
Ами бебето ми?
В сградата за задържани няма условия за новородени.
Какво означава това?
Къде е бебето ми в момента?
Дойдоха служители от Закрила на детето.
Те ще се погрижат за него.
Не, не може да направите това. Не, моля ви! Чакайте!
Не ми вземайте бебето!
Най-сетне ще разбере какво е.
Моля ви, спрете!
Моля ви!
Джун! Не им позволявай да ми вземат бебето, моля те!
Справедливост. Нали? - Джун, помогни ми!
Да. - Помогни ми, моля те!
Не ги оставяй да ми го вземат! Спрете!
Моля те, помогни ми!
Моля те, Джун, помогни ми!
Джун, направи нещо!
Джун, моля те!
Превод КАЛИНА КИРИЛОВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО