Tidligere...
Du bør gi Fred en ordentlig begravelse.
Jeg fikk dem til å si ja.
- Hvordan? - Ved å ikke være kvinne.
Så vakker du er.
Hvis Putnam-paret velger Esther, tror du at jeg kan besøke henne?
Jeg vil ikke utplasseres.
Hvis han liker deg, blir du fortere gravid.
Jeg vil bli bedre kjent med deg. Vil du ha sjokolade?
Hjelp meg å få tak i Hannah.
- Dette nå igjen? - Hun bør være hos meg og faren sin.
- Sikker? Hun har et godt hjem. - Det er ikke hjemmet hennes.
- Vil du ikke treffe datteren din? - Det er en ønskedrøm.
Vi kan hjelpe hverandre.
Du bryr deg ikke om meg. Du utnyttet meg.
- Hjelp! - Herregud! Janine!
Du sendte henne en finger. Hvordan hjelper det oss?
- Det gir oss ikke Hannah tilbake. - Hun skulle vite at det var meg.
- Går det bra? - Hva hadde hun på seg?
Jeg husker ikke.
Jeg så det. Jeg satt på vent på hjelpelinjen for flyktninger.
Jeg kom ikke gjennom. De er nok opptatt.
- Hva var den fargen? - Hvem vet?
- Og hva faen gjorde Mark med Serena? - Hun gjorde nok en avtale.
Helvete.
Hva hadde hun på seg? Hva faen var den fargen?
Jeg har aldri sett fargen før. Det var en slags plommefarge, lilla.
- Ja, hva betyr lilla? - Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke, men det var ikke rosa. Hun er ikke ei lita jente lenger.
Faen...
Nick var der. Jeg kan snakke med ham.
Vi kan ikke kontakte ham uten å gå via Tuellos kontor.
Det er en gruppe ved grensen. Kvinner, ikke offisielt, men...
De skal ha klart å sende meldinger til folk på innsiden.
Hva?
- Når skulle du fortelle meg... - Aldri, for de er suicidale.
De er traumatiserte flyktninger. De er de siste du bør omgås.
Det bestemmer ikke du.
Greit. Jeg skal be om et møte. For Hannahs skyld.
Bare du og jeg. Ingen menn er tillatt.
Lily? Jeg er Moira.
June Osborn. Jeg trodde du var høyere.
Jeg får ofte høre det.
- Vil du levere en beskjed? - Hvis du kan. Til en kommandant.
- Ok. Boston? - Ja.
Går han på bordeller?
Nei, han er... Nei.
Det var synd. Vi har noen jenter på det i Boston.
Det er ikke eneste mulighet.
Jeg utvidet nettverket vårt før Øyene tok meg.
Jeg er en av kvinnene du utvekslet mot Waterford.
Unnskyld at jeg ikke gjorde det snarere.
Jeg aner ikke hvordan du klarte det. Å få oss ut.
Og alle barna.
Jeg hadde flaks.
Kvinner sier alltid det når de har gjort noe stort.
Følg meg.
- Hvem sitt familievåpen er dette? - Broderick-familien fra D.C.
Kommandant Christopher Broderick? Ikke verst.
- Det var snilt av ham å ta seg tid. - Du skapte litt av en forestilling.
Ikke rart lederne er takknemlige. Svært takknemlige.
Det er en lettelse at Fred endelig får respekten han fortjener.
Håper jeg ikke har gitt deg problemer i regjeringen.
De er nok ikke glade for dette.
Du fikk gravlegge mannen din i hjemlandet hans.
Måten du gjør det på, angår ikke oss. Offisielt sett.
Du er bare her for å gi meg beskyttelse.
Det er en unnskyldning for den uheldige misforståelsen-
-angående overføringen av kommandant Waterford.
Det er vel ikke mulig at du samler informasjon-
-for å ta med til amerikanerne eller kanadierne.
Slett ikke.
Du burde ikke bli for lenge.
Marthaene på hotellet rapporterer tilbake.
Er du redd for ryktet ditt?
Jeg vil ikke at noen skal misforstå.
Nettopp.
Da skal jeg gå.
Jeg kommer tilbake for å ta deg hjem til kommandant Lawrence.
Vi må være ekstra forsiktige så nært ingenmannsland.
Kom hit.
Dette er Moira og June Osborn. De var begge i Boston.
June organiserte Engleflukten.
Kom. Vi sender en melding til kontakten min.
Vi unngår overvåkningen med satellittelefon, men det går sent.
Det vil ta tid å nå ham du søker.
Hva er dette?
Alle vi har fått ut. Eller iallfall mange av dem.
Dette er utrolig.
Ikke bli for imponert.
Her er dem vi har mistet.
- Jeg er lei for det. - Jeg også.
Alle som jobber med Mayday, er klar over farene.
- Mayday? - Mayday.
Er Mayday i Canada?
Mayday er overalt.
- Hvordan har dere ikke blitt tatt? - Vi har jo ikke noe flagg eller noe.
Det er utposter. Små, som denne.
Familier iblant, bare folk som prøver å gjøre noe bra.
- Er de langs hele grensen? - Aner ikke. Det er tryggest sånn.
De fleste i min krets er ennå på innsiden. Jeg var en Martha.
Vi fikk informasjon ut.
Mayday sendte oss våpen, eksplosiva, ting for å lage trøbbel.
Hvis du ble tatt, og det var ute med deg, -
-var det dem som prøvde å få deg ut. Dette var mitt Mayday.
Vi trodde vi kom på det.
Vi trodde ikke at det fantes.
Vi trodde vi fant på det fordi vi måtte det.
Da var du Mayday også.
Som jeg sa, vil det ta tid å sende beskjeden til kommandanten din.
Mrs. Waterford og Mr. Tuello. Den dynamiske duoen.
- Kommandant, velsignet aften. - Nå er det det. Vennene dine venter.
Hedersgjesten.
Vår regel er "ingen spioner tillatt". Ikke ta det personlig.
Slett ikke.
Men kanskje du har tid til en prat senere.
Jeg tror vi har mye å snakke om.
Ja vel.
- Serena, min dypeste kondolanse. - Takk, kommandant Mackenzie.
- Du kjenner min kone. - Ja, litt.
Det er fint å se deg igjen, men triste omstendigheter.
Det var en trøst å gi ham avskjeden han fortjente.
Velsignet være.
Vi hadde foretrukket å stille Fred for retten-
-slik kommandant Lawrence prøvde å arrangere.
Det er svært uheldig at miss Osborn klarte å gripe inn.
- Vet du det? - Hun kan ikke ha gjort det alene.
Hun må ha hatt god hjelp.
Amerikanerne... Merkelig.
Man skulle tro deres svekkede status ville forhindre politiske attentat.
Men det er vel tradisjon.
Rose!
- Mrs. Mackenzie. - Vi ville så gjerne se deg, Rosie.
Og få sjansen til å treffe mannen din.
Takk for invitasjonen.
- Du kjenner visst kommandanten. - Ja, Nick er en gammel venn.
- Men jeg har ikke møtt Mrs. Blaine. - Du kan kalle meg Rose.
Mannen min har stor respekt for deg.
Hvordan fant dere to hverandre?
Vi møttes for noen måneder siden. Nick var i D.C.
Det var kjærlighet ved tredje felles galla.
- Jeg likte alltid å prate med Rose. - Så pent sagt.
Hvor heldig det var at dere klarte å finne hverandre.
Jeg har vært velsignet.
Til barnet. Gratulerer.
Genseren har noen klumper. Jeg er elendig til å strikke.
- Du skulle ha sett den første. - Ingen burde se den.
Takk likevel.
Middag. Skal vi gå?
Kjære Gud!
Hun fortjener ikke dette.
Du vet at hun ikke fortjener dette!
Jeg vet at du misliker oppførselen min iblant.
Jeg har mistet besinnelsen.
Jeg har tatt valg...
Jeg prøvde bare å...
...holde jentene mine trygge.
Du forstår vel det? Vær så snill, ikke straff henne.
Ikke gjør det for å gi meg en lærepenge.
Jeg skal forandre meg. Jeg kan forandre meg! Jeg skal det.
Jeg skal gjøre ting annerledes.
Det lover jeg deg.
Vær så snill.
Jeg leste en rapport i morges.
Det var positiv tilbakemelding på TV-sendingen av begravelsen.
Det var en imponerende første skue.
Vi bør vurdere å utvikle en ny eksportstrategi til Europa...
Vi diskuterer det på møtet i morgen.
Joseph, du kjeder damene med arbeidssnakk.
Beklager. Om det er noen trøst, så kjeder jeg meg selv.
Når du er gift igjen, får du noen til å styre middagssamtaler.
Menn er ikke så gode til det.
Jeg har ingen planer om å gifte meg igjen.
Det får vi også diskutere senere.
En enslig mann har ingen plass i lederskapet.
Det var gledelig å se Agnes i går.
Jeg setter pris på at familien deres reiste hele veien hit.
For å vise vår aktelse, men også for å snakke med deg-
-om vår felles fiende.
Vi håpet at nå som miss Osborn er i Toronto, ville ting roe seg.
- Hun kommer aldri til å slutte. - Nei. Det virker ikke sånn.
Hun klarte å ta Fred, -
-og jeg frykter at med amerikanernes hjelp, -
-kan hun også nå vår familie.
Jeg angrer på min tidligere inngripen på hennes vegne.
Vi vil ikke at Agnes skal finne ut at noe har skjedd moren hennes-
-og traumatisere henne på den måten.
Det er et av Guds mysterier at vår engel kom fra djevelkvinnen.
Vi var styrt av sentimentalitet i all nåden vi viste henne.
Men Agnes er sterk. Hun vil forstå det når tiden er inne.
June Osborn er som en kreftsvulst. Vi må skjære henne bort.
- Takk for at du hjelper til. - Selvsagt.
Det er pent arbeid.
Hva mer syr dere inn? Bortsett fra kart og sånt.
Det kommer an på.
Din skal få arsenikkpulver. Vi håper å drepe en kommandant i D.C.
Arsenikk er en fryktelig måte å dø på.
Bra.
- Ikke skyt! - Slipp våpenet!
Ikke skyt!
- Ikke rør deg! Slipp våpenet! - Slipp det selv. Jeg er en venn.
- Hvor er Mike? - Han sendte meg. Jeg har koden.
Hvis du kan koden: "Det var røde roser på benken."
- La meg tenke. - "Det var røde roser på benken."
- "De så ut som blodflekker." - Rachel...
- Ikke skad ham. Han er vennen min. - Ok. Du er trygg nå.
- Takk for alt. - Gå i nåde.
Vi er så glade for at du er her. Det går bra.
- Familien din har lett etter deg. - Ok. Og takk.
- Drar du tilbake? - Ja.
Før jeg blir savnet. Jeg har kone og barn.
Jeg kan ikke forlate dem.
- Gi meg et øyeblikk. - Vær forsiktig.
- Kommandant Blaine. - Hei...
Jeg vil være den som forteller June om henne.
Rose.
- Greit. - Ok.
Har du tenkt mer på samtalen vår?
Nei, jeg kan ikke gjøre det nå.
God aften.
- Har dere mye å snakke om? - Nei, sir.
Det er respektløst å la din kone vente i kulden.
- Kan du gi oss et øyeblikk? - Så klart.
Roses far er en gammel venn.
Jeg håper ikke det var hans posisjon som gjorde henne attraktiv-
-for en ung kommandant som stiger i gradene.
Selvfølgelig ikke.
Jeg følger med på deg. Du bør behandle henne bra.
Ja, sir.
Helvete.
Eleanor var litt av en tilstedeværelse.
Huset må føles tomt uten henne.
Det gjør det.
Jeg har alltid likt henne.
Hun følte ikke det samme. Beklager å måtte si det.
Kvinner har aldri likt meg noe særlig.
Jeg kan ikke tenke meg hvorfor.
Fred skulle aldri ha gjort det der mot deg.
- Nei, det skulle han ikke. - Han var en svak mann.
Han overkompenserte for giftig maskulinitet.
Studentene mine elsket det uttrykket - før.
Jeg begynner å tenke at det kan være en velsignelse-
-at han ikke kan være med på å oppdra barnet.
Jeg elsket Fred, men en gutt trenger en sterk far som kan veilede ham.
Mannen min gjorde så mange feil.
Du har nok mer hell neste gang.
Mackenzie har rett.
En ugift mann i Gilead har begrenset innflytelse.
Å gifte seg på grunn av makt fungerer som regel ikke så bra.
Det kommer an på ekteskapet.
Han har blitt svært aktiv etter måltider.
Vi skal beskytte deg, Serena. Deg og barnet.
Velsignet være.
Mrs. Putnam.
- Gud velsigne deg for at du kom. - Jeg hadde jo ikke noe valg.
Dog, jeg husker at det var til stor hjelp-
-å ha Janine på sykehuset da lille Angela var syk.
- Det er sant. - Legene er ikke...
...særlig optimistiske.
Beklager, Lydia. Hun var en velsignelse.
Er en velsignelse!
- Hun kommer seg. - Selvfølgelig.
Vil du si hei?
Si hei.
Jeg skal fortelle Angela hvor hun fikk sitt vakre smil fra.
Og sitt snille vesen.
Du blir ikke glemt.
Jeg ville si takk for en fin aften, men kan ikke si at jeg mener det.
Jeg beklager. Jeg trodde i det minste at de slapp deg inn.
Ja, jeg hadde håpet å få snakke med kommandant Lawrence, -
-men det var som forventet.
Menn med makt kan ikke la være å vise hvor mye makt de har.
Det har vært interessant å være her.
Jeg har studert dette landet i mange år.
- Er det annerledes enn du trodde? - Ikke akkurat.
Overflatisk skjønnhet prøver å dekke over enormt mye hykleri.
Det er synd du ikke ser alt det gode vi har gjort.
- God natt, Serena. - Jeg vil diskutere noe med deg.
Om du har tid?
Noe som ikke kan vente til vi er hjemme i morgen?
Jeg er hjemme.
Hva?
Min plass er her.
Det er så mye jeg ønsker å oppnå. Jeg vil bli her.
Du er endelig en fri kvinne. Vil du virkelig kaste bort det?
Jeg vil takke deg for alt du har gjort for meg.
- Det var jobben min. - Likevel...
Serena...
Å bli her er en tabbe.
Det er leit at du føler det sånn.
Du må innse at det ikke er trygt for kvinner her.
- Særlig ikke for ugifte kvinner. - Jeg vil ikke være det så mye lenger.
- Har du planer om å gifte deg? - Nei, jeg...
Jeg er ennå i sorg.
Kom inn.
God aften. Du bes møte opp hos rådet i morgen kl. 11.
- Kan jeg bekrefte at du kommer? - Så klart.
- Kalte kommandant Lawrence til møte? - Jeg vet ikke. Ordren kom fra rådet.
Takk.
Farvel, Serena.
Ta vare på deg selv.
June...
Ja? Takk.
Nick?
June. Hei.
Hei.
- Det er så godt å høre stemmen din. - Din også.
Hannah er trygg, men jeg fikk ikke snakket med henne.
Er hun med Serena?
Nei, ikke siden begravelsen.
Den lilla fargen Hannah gikk i... Hva betyr den?
At hun er klar.
- Klar for hva? - En ny skole.
Kommandanters døtre blir opplært til å bli koner.
Koner?
De bare forbereder dem. Det er ingen videre planer.
Men hun klarer seg. Hun er sterk slik som deg.
Og Mackenziene er virkelig glad i henne.
De er så glad i henne at de sender en tolvåring på koneskole?
- Beklager at jeg ikke kan gjøre mer. - Kanskje du kan...
Kanskje du kan overføres til hennes distrikt, så du kan passe på henne.
- Vær så snill? - Beklager, men det er...
Jeg har forpliktelser nå.
Nye forpliktelser.
Jeg har en kone.
Du vet hvordan det er her.
Ja.
- Hvem her hun? - Hun heter Rose.
Jeg fortalte henne om deg.
- Ville jeg like henne? - Ja.
Ja, det ville du faktisk.
- Hvordan har Nichole det? - Vakker. Hun er så smart.
Hun elsker den lille dukken du ga henne.
Du må være forsiktig, June. Mackenzie har mye makt.
Pass på at du og Nichole er trygge. Lov meg det.
Det lover jeg.
Vi vil ikke kunne snakke på en stund. Beklager.
Nei, jeg bare...
Jeg mener...
Jeg forstår.
Nick...
Prøv å være lykkelig, ok?
Hvor tok de henne?
Hun våknet for noen timer siden. Hun har blitt bedre.
Frisk luft vil gjøre henne godt.
God morgen.
Var det du som kalte til møte?
- Nei. - Er noe i veien?
- Nei. - Du virker annerledes.
Serena, har du noen forventninger av meg?
Nei, selvsagt ikke.
Jeg beklager, Serena.
Serena, velsignet dag.
Velsignet dag, kommandanter.
Vi har vurdert fremtiden din nøye.
Det er gode nyheter.
Det er en spennende mulighet til å være nyttig.
Vi vil låne din ekspertise idet vi sprer nasjonens innflytelse.
Du skal være en global ambassadør, på sett og vis.
Uoffisielt så klart.
Vi tenkte det ville være positivt å ha en slik imponerende kvinne-
-til å snakke på våre vegne.
Så dere skal ikke gjøre plass til meg her?
Jeg... Vi vil ha deg i Toronto-
-for å representere republikken vår.
Du er en uvanlig kvinne, Serena.
Og vi har ikke den...
...den rette infrastrukturen-
-for uvanlige kvinner til å bo innenfor våre grenser.
Jeg vil trenge en stab.
- Absolutt. - Og et vesentlig budsjett.
Og beskyttelse mot dem-
-som ønsker å skade meg og barnet mitt.
Absolutt.
Ikke vær redd. Vi ønsker å gjøre dette til en suksess.
Takk.
De fikk flyet til å vente.
Har du ombestemt deg?
Vi er tilbake der vi begynte.
Hvordan skal jeg holde dattera mi trygg herfra?
Hvordan skal jeg gjøre det?
Hun er en firedels Holly...
...og halvt deg.
Hun klarer seg. Hun skal ikke bli en kone.
Det skal faen ikke skje.
Jeg skal gå og...
Jeg henter sakene våre, så drar vi. Hun klarer seg.
Ok. Takk.
June? Amerikanerne eskorterer Serena Waterford tilbake til Toronto.
- Kommer hun tilbake? - Privat flyplass.
De følger deg til bilen. Tilbake til varetekten enn så lenge.
- Det ser ut som du har fans. - Guds tjenere.
Vi er her for å spre Hans ord.
- Hva foregår? - Jeg vet ikke. De flytter seg ikke.
Du rører aldri datteren min igjen.
- Kjør. - Du rører aldri datteren min igjen.
Kjør! Rygg nå!
Tekst: Nina Flesvik Iyuno-SDI Group