Tidigare...
- Jag struntar i vad de gör med mig. - De låter dig inte dö.
De kommer att skada dig, om och om igen-
-tills du gör som de säger. Det är deras jobb!
22 av de här kvinnorna var med i motståndsrörelsen.
- Du kan rädda dem. - En fångutväxling? Ni får inte.
- Träffade du henne? - Ja.
- Och det hon behövde göra var gjort? - Ja.
- Det är hans vigselring. - De skickade ett finger också.
- Ett avskuret finger. - Du vet inte vad hon är.
Jag tar med min man hem för att begrava honom.
Namnet Waterford har makt. Det kommer att respekteras.
- Jag dödade honom. - Det här skedde inte i Kanada.
- Det angår inte vår stat. - Jag kan inte slippa undan straff.
Det är mellan er och er gud, ms Osborne.
- Allt är bra. - Men staten har inget otalt med er.
Ni är fri att gå.
- Jag trodde jag skulle bli häktad. - Men det blev du inte.
Nej, det blev jag inte.
Okej. Allt är klart, mrs Waterford.
Boende har ordnats och granskats.
Vår säkerhetsstyrka är med dig hela tiden.
Och självklart finns jag vid din sida under hela resan.
Precis som när du beskyddade Fred.
Det krävdes mycket för att ordna det här.
När Gud kallar på oss kan vi bara hörsamma Honom.
Välsignad dag, Anförare.
Välkommen hem. Vi ville rulla ut röda mattan.
Tack för att jag fick ta med Fred hit där han hör hemma.
Vi skulle aldrig lämna en broder ute i kylan.
Jag beklagar sorgen, mrs Waterford.
Era vänner paret Putnam upplåter sitt hem för Freds likvaka.
Så vänligt av dem.
Fred såg alltid så mycket potential i dig. Som en far.
Om han ändå fick se dig nu, stadgad och på en mer fruktbar väg.
June orsakade oss alla så mycket lidande.
Herren har välsignat mig. Och er.
Se på oss.
Vi uppträder som vänliga diplomater och försöker begrava stridsyxan.
Vi får väl se.
Vi tänkte eskortera dig till hotellet.
Du vill kanske fräscha upp dig.
Jag skulle vilja se kyrkan ni valt ut för begravningen, om det går bra.
Det kan vi nog ordna.
Ingen populär kyrka, antar jag.
Av respekt för er tänkte vi hålla Freds begravning-
-så snabb och enkel som möjligt.
Han kommer att begravas på Granary-kyrkogården-
-bland andra revolutionärer.
Fint.
Du vill säkert tillbaka till Kanada och gå vidare med ditt liv.
Se en Leafs-match. Det sägs att det kan bli deras år.
- Jag kollar inte på hockey. - Du skulle älska det.
Det är en elegant men brutal sport.
Knappast ett passande farväl för en av Gileads grundare.
Det är smakfullt.
Det såg ut som att en vargflock gått lös på Fred.
Det var inte Ögonens verk.
Det fick mig att undra vad som egentligen hände honom.
Det kan jag inte ens föreställa mig.
Vi kan inte kontrollera vad amerikanerna gör vid gränsen.
Det finns bara en person som kan visa sån vrede.
Och hon kan inte ha kommit åt Fred utan hjälp.
Kan du föreställa dig vad de andra Anförarna skulle göra-
-om de visste att du hjälpt en Tjänarinna döda sin Anförare?
Det var en grov anklagelse.
Jag uppmanar dig att ge Fred en ordentlig begravning.
En han förtjänar.
Jag är bara en Anförare.
Nick är på uppgång, men han är fortfarande valp.
Vi kan inte göra så mycket.
Du löser det.
Du är väldigt påhittig.
Trots Anförare Waterfords tragiska död-
-har Vår Herre hittat ett sätt att förära oss med möjligheter.
Det här är er chans att lysa i Andens solsken, flickor!
En chans att imponera på möjliga Anförare.
Att utföra Hans goda arbete och se till att ni blir värdiga.
Åh! Välsignad vare denna dag!
- Jag önskar att du skulle följa med. - Sköt dig bara, så går allt bra.
Välsignad vare den dumma frukten.
Vi kommer att råka illa ut.
Vad fin du är, kära du.
Välsignad dag, Tant Lydia. Må Herren göra mig värdig.
Var lydig, så gör han det. - I väg med er.
- Bra jobbat, kära du. - Tack.
Eftersom du hjälpt Esther så mycket får du följa med och se efter henne.
Tack, Tant Lydia!
Paret Putnam är intresserade av en ny Tjänarinna.
Esther är ung och fertil.
Och med din handledning kanske hon kan imponera på dem.
Hon har kommit långt.
- Jag hoppas att hon är redo. - Ni har båda kommit så långt.
Jag hoppas att vi kan glänsa tillsammans den här gången.
- Byt om nu. - Tant Lydia...
Tror du att jag får besöka Esther om paret Putnam väljer henne?
Gå inte händelserna i förväg, vännen.
- Gör dig i ordning nu. - Ja.
Då så!
- Välsignad dag, mrs Waterford. - Välsignad dag.
Serena. Du är välbehållen.
- Pris ske Gud. - Pris ske Gud.
Om vi ändå fick träffas vid ett mindre sorgligt tillfälle.
- Fred var som en bror för mig. - Ja.
Herren går oss alltid till mötes i nödens stund.
Så sant. Kom. Vi är så glada att du är här.
- Mr Tuello. - Anförare Putnam.
Gratulerar till befordran. Jag ser fram emot framtida förhandlingar.
- Tack. - Ni stannar här, mr Tuello.
Ni förstår säkert.
Enligt vårt avtal ska jag ledsaga mrs Waterford.
Slappna av, Mark. Serena är bland vänner.
- Du är så långt gången. - Ja, det är bara några månader kvar.
Du är redan saknad. Om du ändå kunde stanna i Gilead.
- Vi kunde ta igen förlorad tid. - Om det är Hans vilja.
- Må Herren vägleda oss alla. - Amen.
Ursäkta mig. Jag har några detaljer att ordna inför begravningen.
Självklart.
Nå?
Rådet anser att deras nuvarande plan för begravningen duger mer än väl.
- Du frågade inte, eller hur? - Vi vet båda hur det fungerar här.
En kvinnas ord väger aldrig tyngre än en mans.
Många är av uppfattningen att Fred, trots sina beundransvärda egenskaper-
-var nåt av en förrädare.
Välsignad dag, mrs Waterford.
- Var är June? - Ser till växterna, mitt i vintern.
Jag såg reklam för mäklarkurser.
Ja! Det låter helt... Det passar dig säkert. Helt perfekt.
- En fastighetsmogul. - Lägg av.
- Hej, förlåt. - Hej.
Jag fastnade hos plantorna.
- Ingen fara. Kul att se dig. - Vem är redo att festa hårt?
- Jag röstar för Twister. - Sluta skämta.
- Monopol. - Okej.
ALFAPET
- Är allt bra? - Ja.
Kolla. Du kan ha den här hatten på baletten.
Det är brödet. Kommer strax. Rör inte mina pengar.
Jag fick en etta. Slår man ett är man nummer ett.
- Du kan inte bara hitta på regler. - Det gör jag inte.
- Det måste svalna i några minuter. - Ingen fara.
Du vet väl att hon åkt tillbaka till Gilead? Serena.
- Vad planerar hon? - Jag vet inte.
Hon kan inte åka mellan Kanada och Gilead som nån jävla drottning.
- Just det. - När ska hon få vad hon förtjänar?
De kanske hänger henne på Muren.
De kanske tar hennes barn och gör henne till Tjänarinna...
...och sen hänger henne på Muren.
- Minns du när hon slog dig? - Herregud, June!
Jag vill inte prata om Serena.
- Men du minns väl det? - June.
- Efter den där sjuka babyshowern. - June, håll käften!
Hon var förbannad på mig, men jag var gravid...
...så hon gav sig på dig.
Håll tyst. För fan!
Sluta.
Jag var måhända inte Tjänarinna, men jag har det också svårt.
Jag har det svårt varenda dag. Varenda jävla dag.
- Jag är ledsen, Rita. - Bra.
Vad fan är det med dig?
Anförare Blaine.
- Hej. - Välsignad dag.
- Välsignad dag, Tant... - Lydia!
Pris ske Gud.
Sätt fart. Håll ögonen öppna.
Herrens ljus skiner igenom hos de mest rättfärdiga.
Välsignad dag, mrs Putnam.
Mrs Waterford. Jag beklagar sorgen.
Tack.
Och samtidigt låter Herren sitt ansikte stråla mot er.
Jag är bara tacksam över att vara ett redskap i hans plan.
Ni får mig att... förundras, mrs Waterford.
Mrs Putnam, var god och följ med mig.
Angela. Kom hit!
Vi fick äntligen lämna gymnastiksalen, men står bara här.
- Vi måste göra nåt. - Alla som gör nåt blir dödade.
Eller ännu värre.
Det smartaste är att följa reglerna och hålla sig vid liv.
Lita på mig. Nu gäller det.
Mrs Putnam, det här är Esther.
Hon är så ung.
Och hon var visst Hustru.
Alltså förstår hon vilken respekt ni förtjänar.
Du har kommit så långt, eller hur?
Ja, Tant Lydia. Med Hans nåd.
Låt gå.
Kom, kära du.
Kom ihåg att uppföra dig, så går allt bra.
Angela, kom tillbaka!
- Angela, raring! - Hej.
- Välsignad dag. - Hej, gullungen.
Får jag ge dig en kram? Okej.
- Okej. - Tack.
Har du haft roligt?
Nu räcker det. - Cecilia, kom och hämta Angela.
- Då så. Redo? Kila i väg, gumman. - Okej.
Er dotter är så fin, mrs Putnam.
Jag tackar Gud för henne varje dag.
Och för dem som förde henne till mig.
Då så.
Mina herrar, pris ske Gud.
- Välsignad vare frukten. - Må Herren öppna.
Tant Lydia har berättat mycket om dig.
- Må Gud göra mig värdig. - Det blir du säkert.
Ursäktar ni ett ögonblick?
Vi ses i poolhuset.
Du också, Tant Lydia.
Ursäkta?
Välsignad dag, Tant Lydia.
Bra.
Du behöver inte vara rädd.
Gud ser ditt hjärta.
Låt gåvorna Gud välsignat dig med beskådas av alla andra.
Det betyder bara att jag vill lära känna dig lite bättre.
Pris ske Gud.
Vill du ha lite choklad?
Är allt bra?
Ja. Jag måste berätta en sak.
Serena vet att det var jag som dödade Fred.
- Hur kan hon veta det? - Jag gjorde nåt.
Jag skickade ett finger till henne.
- Freds finger. - Va?
Jag skar av det.
Jag ville att hon skulle veta att det var jag.
Vill du att hon ska ge sig på oss och vår familj?
Nej, men jag vet vad hon är kapabel till.
- Jag vet att hon har en plan. - Sluta! Du är besatt av henne!
Du skickade ett finger till henne!
Hur hjälper det vår familj? Hur hjälper det dig?
Du får inte tillbaka Hannah på det sättet.
Jag vet.
Tror du inte att jag vet det?
Jag vet det.
- June. - Vad är det?
Du måste vara här. Du måste vara här hos oss.
Jag och Nichole behöver dig här.
Din familj behöver dig här.
Om du inte är här vet jag inte vad som händer med oss.
Förlåt.
Fan! Förlåt.
Hon är borta.
- Hon är säkert livrädd för dig. - Ja.
För du vann. Du är här. Hon kommer inte åt dig.
- Ja. - Så du måste... släppa henne.
- Glöm henne. Fan ta henne. - Ja.
Okej. Fan ta henne.
Fan ta henne.
Mrs Waterford. Vilken överraskning.
Anförare Calhoun. Ursäkta att jag stör.
Kan vi hjälpa er med nåt?
Jag vill tala med er å min mans vägnar.
Fred vigde sitt liv åt den här storslagna nationen.
- Tack för att ni hedrar hans arv. - Ingen orsak, mrs Waterford.
Jag vill att min ofödde son ska vara stolt över sin far.
Och att folk ska få se vad ni har skapat:
Guds rike på jorden.
Det kanske är dags att visa världen Gilead.
Jag har varit i Kanada. Jag vet vad de tycker om oss.
Om vi ska bli respekterade måste vi nog visa dem-
-att vi sörjer, precis som de.
Vi måste göra Freds begravning till en internationell händelse-
-som sänds över hela världen.
Mrs Waterford, stressen ni har utsatts för-
-skulle skaka om vem som helst, särskilt i ert tillstånd.
Vi har visat världen vår knytnäve.
Det är dags att visa dem vår mänsklighet.
Varför skulle vi lyssna på dig? Du följer inte vårt sätt att leva.
Du har ingen Hustru, inget barn, ingen familj.
Tack, Anförare Putnam-
-för att ni påminde mig om min frus oväntade bortgång.
Nu ska vi inte förhasta oss, Warren. Det skadar inte att höra detaljerna.
Jag har sett er slösa bort den ena möjligheten efter den andra-
-som kunde ha lett till mer välstånd.
Landssorgen för en av våra likar är en möjlighet vi inte får missa.
Ska vi visa upp en förrädares begravning för hela världen?
- Hur skulle vi framstå då? - Som barmhärtiga.
Vi skulle framstå som barmhärtiga.
Jag tjänade Anförare Waterford i många år.
Han var inte perfekt.
Men vi borde ändå hedra hans uppoffringar för vårt land.
Uppoffringar som ledde till ett mirakel.
En ofruktsam kvinna som Hans nåd gjort fruktsam.
Och en symbol som kan påskynda internationellt erkännande av Gilead.
Då kan vi äntligen ta vår rättmätiga plats bland världens nationer.
Ni får ursäkta oss, mrs Waterford. Vi har en del ärenden att diskutera.
Jag vill inte ha nån tjänst.
Se till att Anföraren gillar dig. Då blir du gravid snabbare.
Tror du verkligen att en graviditet skyddar mig?
Det är det enda skydd du kan få.
Visst.
Du försökte åtminstone.
Det värsta som kan hända är att de säger nej.
Har du en cigarett?
Jag fick dem att säga ja.
- Hur då? - Genom att inte vara kvinna.
- Jag ska lämna er ensamma. - Toppen.
- Jag vill prata om gästlistan direkt. - Visst, varför inte?
Det är viktigt att vi bjuder in Anförare från andra städer.
- Tänker du på några särskilda? - Ja. Anförare Johnson.
Davidson. Anförare Scott.
- Vi klarar oss själva. - Ja, sir.
Jag undrade om vi skulle hinna prata.
Hur mår hon?
Det var en bra mapp du gav henne.
- Och Nichole? - Hon blir väl omhändertagen.
Du har stigit i graderna snabbt, och på nåt sätt lyckats hjälpa June.
Det kräver talang att gå under radarn på det sättet.
Jag försöker bara undvika problem.
Vill du inte träffa din dotter istället för att fråga om henne?
Det är bara en önskedröm.
Jag vet att du har ett komplicerat förflutet.
Men Amerika kan vara väldigt förlåtande.
Om du gottgör oss. Ger oss viss insyn och spelar din roll ett tag.
Jag vill hjälpa dig och din dotter. Om du låter mig göra det.
Vi kan hjälpa varandra.
Det ska jag komma ihåg.
Jag vet inte.
Det måste vara svårt.
Att träffa din dotter...
...och behöva lämna henne.
Man vänjer sig. Tyvärr.
Jag stal några från paret Putnam.
Jag menar, ett litet uppror skadar inte.
Vi säger inget till nån annan.
Jag vet att det är konstigt, men att få barn...
Det är helt otroligt.
Små fötter och händer växte inuti mig.
Det är galet!
Det är den mest fullkomliga kärlek du nånsin kommer att känna.
Även om nån annan tar hand om henne.
Man blir jättebra behandlad när man är gravid.
Som en prinsessa.
Ja. Det tror jag säkert.
Jag kommer att sakna dig.
Tant Lydia kanske gör oss till promenadkamrater.
Kanske det.
Vet du... Jag gillade dig inte alls när vi först träffades.
Just det.
Och jag hade rätt då.
Va? Hurså?
Du...
Du bryr dig inte om mig.
Du ville väl bara träffa din dotter?
Du ljög för mig.
Du utnyttjade mig. Precis som Tant Lydia.
Precis som alla andra.
Och du är en av dem.
Esther, jag försökte hjälpa dig att överleva.
Precis som June hjälpte mig.
Du är inte June. Du är en skamfläck.
Och jag hatar dig som fan.
Herregud, Esther.
Nu gör vi June stolt.
Esther, vad hände?
Hjälp! Hjälp!
Vad har du gjort?
Vad har du gjort? - Hjälp, nån!
- Hjälp mig, nån! - Vad har hänt?
Vad har hänt? Nej! Janine!
Janine, vad har hänt? Nej, nej! Gode Gud. Nej!
Seså, raring. Nej, nej! Janine!
Nej, se på mig. Nej!
Hjälp oss, nån! Sätt dem upp.
Nej, raring. Nej, vännen. Nej! Hjälp oss!
Gud, nej!
- Ta all tid du behöver. De kan vänta. - Jag är redo.
Så... vad tror du om en andra dejt?
- Sakta i backarna. - Jag är alltid lite framfusig.
Ja, det går lite väl fort.
- Ska jag köra hem dig? - Ja, vi borde gå.
- Klar? - Klar.
- ...mer än nåt annat. - Så enkelspårig.
Vad fan?
SENASTE NYTT
Sanna Gillberg Iyuno-SDI Group