Tidligere...
- Jeg blåser i hva de gjør med meg. - De lar deg ikke dø.
De vil påføre deg smerte helt til du gjør som de sier.
22 av kvinnene jobbet for motstandsbevegelsen.
- Og du kan redde dem. - En fangeutveksling? Det kan du ikke.
- Traff du henne? - Ja.
- Gjorde hun det hun måtte gjøre? - Ja.
- Det er gifteringen hans. - De sendte også en finger.
- En avkuttet finger. - Du vet ikke hva hun er.
Jeg skal gravlegge ham hjemme.
Waterford-navnet har makt, og det skal bli respektert.
- Jeg drepte ham. - Det skjedde ikke i Canada.
- Det er ikke våre myndigheters sak. - Det kan ikke gå ustraffet.
Det er mellom deg og din gud, miss Osborn.
- Det går bra. - Vi har ingenting å utsette på deg.
Du kan gå.
- Jeg trodde jeg ville være i fengsel. - Men det er du ikke.
Nei. Det er jeg ikke.
Vi er klare for deg, Mrs. Waterford.
Innkvarteringen din er ordnet og godkjent.
Våre sikkerhetsvakter vil være med deg hele tiden.
Og jeg skal være ved din side hele tiden.
Akkurat som du beskyttet Fred.
Det krevde mye å arrangere dette.
Når Gud kaller oss, må vi følge Ham.
HODE
Velsignet dag, kommandanter.
Velkommen hjem. Vi ville gi deg en varm velkomst.
Takk for at jeg får ta med Fred hjem, der han hører til.
Vi forlater aldri en broder i kulden.
Jeg kondolerer, Mrs. Waterford.
Vennene dine, Putnam-paret, tilbyr seg å holde Freds likvake.
Så snilt av dem.
Fred hadde store forhåpninger for deg, som en far.
Hadde han bare kunnet se deg nå. Du har slått deg inn-
-på en mer fordelaktig vei.
June brakte oss alle så mye lidelse.
Herren har velsignet meg. Og deg.
Se på oss. Vi kommer overens-
-som vennlige diplomater som prøver å begrave stridsøksen.
Vi får se.
Vi tenkte vi skulle eskortere deg til hotellet ditt.
Du vil nok stelle deg litt.
Jeg vil se kirken du har valgt, om det ikke er for mye å be om.
Det skal nok gå bra.
Ikke en populær kirke, antar jeg.
Av respekt for deg ville vi gjøre Freds begravelse-
-så rask og enkel som mulig.
Han skal legges til hvile på Granary Burial-
-sammen med andre revolusjonærer.
Så fint.
Vi tenkte at du ville dra tilbake til Canada og gå videre med livet, -
-kanskje se en Leafs-kamp. Det er visst deres år i år.
- Jeg ser ikke på ishockey. - Det er elegant, men brutalt.
Ikke akkurat et verdig farvel for en av Gileads grunnleggere.
Det er smakfullt.
Det så ut som en ulveflokk hadde angrepet Fred.
Ikke akkurat Øynenes verk.
Det fikk meg til å undres hva som egentlig skjedde.
Jeg kan ikke forestille meg det.
Vi kan ikke kontrollere hva amerikanerne gjør langs grensen.
Det er bare én person som kan uttrykke slikt sinne.
Og hun kan ikke ha kommet seg innpå Fred alene.
Kan du forestille deg hva de andre kommandantene ville gjøre-
-hvis de visste at du hjalp en tjenerinne å drepe en kommandant?
Freidig anklagelse.
Jeg oppfordrer deg til å gi Fred en ordentlig begravelse.
- En som han fortjener. - Jeg er bare en enslig kommandant.
Nick er på vei opp, men han er ennå ung.
- Vi kan ikke gjøre stort mer. - Du finner en løsning.
Du er i det minste snarrådig.
Selv i tragedien med kommandant Waterfords død-
-har Vårherre funnet en måte å gi oss en stor mulighet på.
Nå har dere sjansen til å skinne i Åndens lys, jenter.
En sjanse til å imponere fremtidige kommandanter, -
-til å gjøre hans gode verk og gjøre dere selv virkelig verdige.
Velsigne være denne dagen.
- Jeg skulle ønske du skulle bli med. - Vær god, så er du trygg.
Velsignet være den dumme frukten.
Du får oss i trøbbel.
Så vakker du er, kjære.
Velsignet dag, forstanderinne Lydia. Må Herren gjøre meg verdig.
Vær lydig, så gjør han det. Gå nå.
- Bra jobbet, kjære. - Takk.
Siden du har hjulpet Esther, -
-skal du få lov til å være med henne som formynder.
Takk, forstanderinne Lydia.
Putnam-paret har uttrykt interesse for en ny tjenerinne.
Esther er ung og fruktbar.
Og med din veiledning kan hun kanskje imponere dem.
Hun har kommet langt.
- Jeg håper at hun er klar. - Dere har begge kommet langt.
Jeg håper at denne gangen kan vi alle skinne sammen.
- Gå og kle på deg. - Lydia...
Hvis Putnam-paret velger Esther, tror du at jeg kan besøke henne?
Ikke tenk for langt frem i tid. Gå og gjør deg klar.
Nå!
- Velsignet dag, Mrs. Waterford. - Velsignet dag.
Serena... Trygg og uskadd. Velsignet være.
Skulle ønske vi møttes under bedre omstendigheter.
- Fred var som en bror for meg. - Ja.
Herren møter oss alltid når vi trenger det.
Visselig. Kom. Vi er så glade for at du er her.
- Mr. Tuello. - Kommandant Putnam.
Gratulerer med forfremmelsen. Jeg ser frem til å forhandle med deg.
Dette er så langt som du får komme. Det forstår du nok.
Ifølge avtalen skal jeg være ved Mrs. Waterford side.
Slapp av, Mark. Serena er blant venner.
- Du er så langt på vei. - Ja, bare noen måneder igjen.
Du er savnet allerede. Skulle ønske du kunne bli i Gilead.
- Og vi kunne ta igjen det tapte. - Om Herren vil det.
- Må Herren lede oss alle. - Amen.
Ha meg unnskyldt. Jeg må ta meg av noe med begravelsen.
Så?
Rådet mener at den nåværende planen for begravelsen er mer enn god nok.
- Du har ikke spurt, hva? - Vi vet begge hvordan det er her.
En kvinnes ord overgår aldri en manns.
Det hersker enighet i at trass i Freds gode egenskaper, -
-var han snarere en forræder.
Velsignet dag.
- Hvor er June? - Hun gjør hagearbeid om vinteren.
Jeg så en brosjyre for å bli megler.
Ja, det hadde vært noe for deg. Hundre prosent.
- Meglermogul. - Slutt.
- Unnskyld. - Hei.
- Jeg ble opptatt med hagearbeidet. - Det er godt å se deg.
Vil dere feste hardt? Jeg foreslår Twister.
- Slutt å tulle. - Monopol.
- Går det bra? - Ja.
Du kan ha på flosshatten når dere skal på ballett.
Det er brødet. Ikke rør pengene mine.
Jeg slo ett. Det betyr at man begynner.
- Du kan ikke dikte opp reglene. - Jeg gjør ikke det.
- Det må avkjøles litt. - Det går bra.
Du vet at hun dro tilbake til Gilead. Serena.
- Hva er planen hennes? - Jeg vet ikke.
Hun kan ikke dra frem og tilbake mellom Canada og Gilead.
Tror hun at hun er en jævla dronning?
Ja...
Når skal hun få som fortjent?
Kanskje de henger henne på veggen.
Kanskje de tar barnet hennes og gjør henne til tjenerinne...
...og så henger henne på veggen.
- Husker du da hun slo deg? - Herregud, June!
- Jeg vil ikke snakke om Serena. - Men du husker det?
- Etter den jævla babyfesten. - Hold kjeft for faen!
Hun var forbannet på meg, men jeg var gravid.
- Så hun lot det gå ut over deg. - Hold kjeft. Faen.
Slutt.
Jeg var ikke en tjenerinne, men jeg sliter også.
Jeg sliter hver dag. Hver eneste jævla dag.
- Jeg beklager, Rita. - Bra.
Hva faen feiler det deg?
Kommandant Blaine.
- Hei. - Velsignet dag.
- Velsignet dag, forstanderinne... - Lydia.
Velsignet være.
Gå nå. Følg nøye med.
Herrens lys skinner gjennom de mest rettskafne.
Velsignet dag, Mrs. Putnam.
- Mrs. Waterford, jeg kondolerer. - Takk.
Men så har Herren latt sitt åsyn skinne over deg.
Jeg er takknemlig over å være et redskap i Hans plan.
Du er et under, Mrs. Waterford.
Mrs. Putnam, følg meg, er du snill.
Endelig er vi ute av gymsalen, men så står vi bare her.
- Vi må gjøre noe. - Alle som gjør noe, dør.
Eller verre.
Det smarteste er å følge reglene og holde deg i live.
Tro meg. Nå skjer det.
Mrs. Putnam, dette er Esther.
Hun er så ung.
Jeg hørte at hun var en frue.
Hvilket betyr at hun forstår respekten du fortjener.
Du har kommet så langt, ikke sant?
Ja, Lydia. Med Hans nåde.
- Greit. - Kom, kjære.
Husk manerene dine, så går alt bra.
Angela, kom tilbake!
- Angela, jenta mi. - Velsignet dag.
Hei, lille jente. Får jeg gi deg en klem?
Ok.
- Ok. - Takk.
Har du hatt deg gøy?
Det er nok, takk. Cecelia, kom og ta Angela.
Sånn. Klar? Gå nå, kjære.
Du har en vakker datter, Mrs. Putnam.
Jeg takker Gud for henne hver dag.
Og de som ga meg henne.
Ok.
Mine herrer, velsignet være.
- Velsignet være frukten. - Må Herren åpne den.
Forstanderinne Lydia har fortalt meg mye om deg.
- Må Gud gjøre meg verdig. - Det blir du nok sikkert.
Ha oss unnskyldt, mine herrer.
Jeg møter dere i paviljongen.
Du også, forstanderinne Lydia.
Hva behager?
Velsignet dag, Lydia.
Bra.
Du trenger ikke å være redd.
Gud ser hjertet ditt.
La gaven Gud har velsignet deg med, bli sett av alle andre.
Jeg vil bare bli litt bedre kjent med deg.
Velsignet være.
Vil du ha sjokolade?
Har du det bra?
Ja... Jeg må fortelle deg noe.
Serena vet at jeg drepte Fred.
- Hvordan kan hun vite det? - Jeg gjorde noe.
Jeg sendte henne en finger.
- Det var Freds finger. - Hva?
Jeg kuttet den av ham.
For jeg ville hun skulle vite at det var meg.
Vil du at hun skal komme etter familien vår?
Nei. Men jeg vet hva hun er i stand til.
- Jeg vet at hun har en plan. - Slutt! Du er besatt av henne.
Du sendte henne en finger.
Hvordan hjelper det familien vår? Hvordan hjelper det deg?
Det bringer ikke Hannah tilbake.
Jeg vet det.
Tror du ikke at jeg vet det?
Jeg vet det.
- June? - Hva?
Du må være her.
For jeg trenger deg her, og Nichole trenger deg her.
Familien din trenger deg her.
Er du ikke det, vet jeg ikke hva som skjer med oss.
Jeg er lei for det.
Faen. Jeg er lei for det.
Hun er borte.
- Hun er sikkert livredd deg. - Ja.
Du vant. Du er her. Hun kan ikke ta deg.
- Ja. - Du må gi slipp på henne.
- Glem henne. Drit i henne. - Ja.
Ok. Drit i henne.
Drit i henne.
Mrs. Waterford, hvilken overraskelse.
Kommandant Calhoun. Beklager at jeg forstyrrer.
Er det noe vi kan hjelpe deg med?
Jeg ville snakke med deg på vegne av mannen min.
Fred viet livet sitt til denne store nasjonen.
- Takk for at du hedrer arven hans. - Gleden er min, Mrs. Waterford.
Jeg vil at min ufødte sønn skal være stolt av faren sin, -
-og at folk skal få se hva dere herrer har skapt.
Guds kongerike på jorden.
Det er på tide å vise verden Gilead.
Jeg har vært i Canada og vet hva de syns om oss.
Skal vi bli respektert, må vi vise dem-
-at vi sørger akkurat som de gjør.
Vi bør gjøre Freds begravelse til en internasjonal hendelse-
-som vises på TV verden over.
Mrs. Waterford, alt presset du har vært under, -
-ville ha fått enhver til å rakne, særlig i din tilstand.
Vi har vist verden vår neve.
Nå må vi vise den vår medmenneskelighet.
Hvorfor skal vi lytte til deg? Du følger ikke engang vår levemåte.
Du har ingen kone, ingen barn, ingen familie.
Takk, kommandant Putnam, -
-for at du minner meg på min kones dødsfall.
Ikke forhast deg, Warren. Det skader ikke å høre detaljene.
Jeg har sett dere herrer sløse bort den ene muligheten etter den andre-
-som kunne ha ført til større velstand.
Offentlig sorg over en av våre egne er en sjanse vi ikke kan forspille.
Skal hele verden få se en forræders begravelse?
- Hvordan vil vi da fremstå? - Barmhjertige.
Vi vil fremstå som barmhjertige.
Jeg tjente Waterford i mange år.
Han var ikke perfekt.
Men vi kan hedre hans oppofrelser for nasjonen.
Oppofrelser som ga et mirakel.
En ufruktbar kvinne ble fruktbar takket være Hans nåde.
Og et symbol som kan gjøre Gilead akseptert på internasjonalt nivå, -
-så vi kan ta vår rettmessige plass blant verdens nasjoner.
Ha oss unnskyldt, Mrs. Waterford. Vi har offisielle saker å diskutere.
Jeg vil ikke bli utplassert.
Få kommandanten til å like deg. Da blir du fortere gravid.
- Tror du det vil beskytte meg? - Det er det eneste som beskytter deg.
Greit.
Du kan iallfall si at du prøvde.
Det verste de kan gjøre, er å si nei.
Har du en sigarett?
Jeg fikk dem til å si ja.
- Hvordan? - Ved å ikke være kvinne.
- Jeg lar dere være i fred. - Fint.
- Da vil jeg snakke om gjestelisten. - Hvorfor ikke?
Det er viktig at vi inviterer kommandanter fra andre byer.
- Noen i tankene? - Ja. Kommandant Johnson.
Davidson, kommandant Scott.
- Jeg tar over nå. - Ja, sir.
Jeg håpet vi fikk snakke sammen.
Hvordan har hun det?
Mappen du ga henne, var bra.
- Og Nichole? - Hun blir godt tatt hånd om.
Du steget fort i gradene mens du har klart å hjelpe June.
Det krever talent å fly under radaren på den måten.
Jeg prøver å holde meg unna trøbbel.
Vil du ikke heller møte datteren din enn å spørre etter henne?
- Det er en ønskedrøm. - Jeg vet du har en komplisert fortid.
Men USA kan være tilgivende.
Hvis du gjør opp for deg, gjør oss synlige, gjør din del...
...vil jeg hjelpe deg og datteren din hvis du lar meg gjøre det.
Vi kan hjelpe hverandre.
Jeg skal huske det.
Jeg vet ikke...
Det må være vanskelig...
...å se datteren din og...
...måtte forlate henne igjen.
Du blir vant til det. Dessverre.
Jeg stjal noe fra Putnam-huset.
Et lite rebelsk opprør skader ikke.
Vi holder det mellom oss.
Jeg vet at det er rart, men det å få barn-
-er helt fantastisk.
Små hender og føtter som vokser inni meg.
Det er helt vilt!
Det er den største kjærligheten du kan oppleve.
Selv om en annen oppdrar henne.
De behandler deg best når du er gravid, som en prinsesse.
Ja... Det gjør de sikkert.
Jeg kommer til å savne deg.
Kanskje Lydia lar oss være spaserpartnere.
Kanskje.
Jeg likte deg ikke noe særlig første gang vi møttes.
Ja...
Jeg hadde rett den første gangen.
Hva? Hvorfor det?
Du...
Du bryr deg ikke om meg.
Du ville bare treffe datteren din, ikke sant?
- Nei... - Du løy for meg.
Du utnyttet meg. Slik som forstanderinne Lydia.
Slik som alle gjør.
Og du er en av dem.
Jeg ville hjelpe deg å overleve, slik som June hjalp meg.
Du er ikke June. Du er en skam.
Og jeg hater deg noe jævlig.
Herregud, Esther...
Nå skal vi gjøre June stolt.
Esther? Hva skjedde? Hjelp!
Hva har du gjort?
Hva har du gjort? Hjelp!
- Hjelp oss! - Hva har skjedd?
Hva har skjedd? Nei... Janine!
Janine, hva skjedde? Nei. Gud, nei.
Nei, kjære, kom hit. Nei. Janine...
Se på meg, kjære. Hjelp oss! Reis dem opp!
Nei, jenta mi, nei. Hjelp oss!
Ta tiden du trenger. De kan vente.
Jeg er klar.
Hva tror du sjansen er for en andre date?
- Sakte i svingene. - Ja, jeg var alltid litt frempå.
Ja, litt for rask.
- Skal vi dra hjem? - Ja, vi bør dra.
- Klar? - Klar.
- ...mer enn alt. - Bare én ting i tankene.
Hva i helvete?
NYHETSEKSTRA
Tekst: Nina Flesvik Iyuno-SDI Group