Tidigare...
Hitta henne...
...och för henne till mig.
Du måste tala om var Tjänarinnorna är.
Annars skadar de Hannah.
Ingen fara, älskling. - De är på Murrows bondgård.
Allt som har hänt dig, Hannah, Janine och de andra...
- Du bär ansvaret. Det är ditt fel. - Vi ska västerut.
Chicago är fortfarande Chicago. De ger inte upp.
Ni ska koordinera bombanfall...
- ...mot alla rebellfronter. - Spring!
- Moira? - Jag hittade dig, för fan.
Åker jag inte tillbaka är Hannah borta för alltid!
Jag är hennes mamma. Det är mitt jobb att skydda henne.
Förlåt att jag inte har henne. Förlåt att det bara är jag.
- Förlåt. - Nej, nej, nej.
Förlåt. Jag är så ledsen.
Jag är amerikansk medborgare och söker asyl i Kanada.
Luke, jag måste berätta om sista gången jag träffade Hannah.
Vi måste hitta henne och föra henne till Kanada.
Tänk att få överlämna det personligen.
- Herregud. - Nu vet du i alla fall var hon är.
Jag borde ha rymt med dig när jag hade chansen.
- Jag är färdig med Fred. - Vi kan prata om det senare.
- Nej, nu. - Du är gravid, Serena.
Gratulerar.
Nu när Offred är i Kanada... Det kan vi inte blunda för.
Vi måste sluta bråka.
Jag heter June Osborne.
Fred Waterford och Serena Joy stängde in mig-
-slog mig och våldtog mig.
Jag ber om rättvisa.
Gilead kan hämta vår son och göra mig till Tjänarinna.
Jag ska göra allt i min makt för att skydda dig och vår son.
Hur ska vi få tillbaka Hannah?
Vi har en ny tillgång. Han är insatt i systemet.
- Vem då? - Fred Waterford.
- Waterford? - Åtalet är nedlagt.
- June! - Han är en våldtäktsman!
Du vet vad han har gjort! Jag ska döda dig!
De skickar Waterford till Genève. De tänker ha förhandlingen där.
Sen är han fri att leva var han vill med sin jävla vikingahustru.
22 av de här kvinnorna var med i motståndsrörelsen.
- Du kan rädda dem. - Och vi får hem vår broder.
En fångutväxling? Ni får inte göra så.
Det kommer inte att räcka.
Vad som än händer med honom kommer det inte att räcka för dig.
Var är vi nånstans? Är vi ens kvar i Gilead?
Ni är i ingenmansland, Anföraren.
Spring.
June?
June, vad hände? June?
Hej, gumman.
Vem är min tjej? Vem är min tjej?
Så där, ja. Jag älskar dig.
Vänta, June! Vad händer?
- June, du är täckt av blod. - Moira.
- June! - Hallå! Vart ska du?
- Vad fan? - June, sakta ner.
- Kan du svara? June. - Du!
- Vänta, June! - Vart ska du?
June. Vems blod är det? Vems blod är det?
- Hördu. Vad håller du på med? - Vad hände?
- Jag gjorde det. - Vad gjorde du?
Jag dödade honom.
- Du... Vad sa du? - Jag dödade Fred.
June, du avrättade honom.
- Genom hennes Hand. - Följ med in.
- Hennes Hand, för fan. - Vi måste in.
- Nej, det måste vi inte! - Nej, nej!
June. June.
- Hallå! June, öppna dörren! - Vart ska du?
Vart ska du? Nej, vänta!
- June! - June! Hallå! Fan!
- Välsignad morgon. - Under Hans Öga.
- Du ser trött ut. Jag hämtar kaffe. - Det är lugnt, jag kan...
"Ni kvinnor, foga er efter era män som efter Herren."
Välsignade vare Hans ord.
Men jag ville inte väcka Martan, så jag har gjort det själv.
- Det blev inte så bra. - Tack.
Det var gott.
Träffade du henne?
Ja.
Och det hon behövde göra var gjort?
- Ja. - Prisad vare Hans nåd.
Nu kanske June kan få sinnesro.
Jag ska be för henne.
Just det, du vill ha mjölk. Det glömde jag.
Sätt fart. Upp med dig.
- Följ med oss, mrs Waterford. - Ursäkta. Välsignad dag.
Följ med oss, mrs Waterford.
Vad är det här? Vilka är ni?
För er egen säkerhet flyttas ni till en säkrare anläggning.
Var är mr Tuello?
De försöker nå honom. Följ med till dörren.
Jag vill prata med mr Tuello först.
Ni befinner er i ICC:s förvar. Gå, annars tvingar vi er.
Stanna ni här utsätter ni ert ofödda barn för fara. Förstår ni?
- Flytta fången. - Vi kan säkert diskutera det här.
Uppfattat. Fången är säkrad.
Den här vägen.
Handlar det om min man? Jag har inte hört av honom.
Jag känner inte er man.
Mrs Waterford. Jag heter Marcia McPhadden.
Jag är chef för ICC:s sambandskontor.
Vad är det som händer?
Mrs Waterford, jag har tyvärr förfärliga nyheter.
I morse hittade kanadensiska gränspolisen en kropp.
Vi lyckades identifiera honom.
Det är er man. Han är död. Jag är hemskt ledsen.
Om nån gjort er man illa kan de vilja skada er också.
Tills vi vet vad som hände Anförare Waterford-
-måste vi ta er till en säker plats.
Mobil enhet inväntar transport.
- Beräknad ankomst om 15 minuter. - Uppfattat. Kom.
Hiss tre. Uppfattat. På väg ner.
God morgon. Du sitter med dem, ser jag.
Vad vill du ha? Juice och kaffe till att börja med?
Ja. Tack.
Ingen fara. Fundera en stund till.
Hungrig?
Allt smakar bättre nu när Fred är död.
Vet ni vad jag inte kan sluta tänka på?
Min husmor. Hur hon skulle se ut om hon hörde visselpipan.
Och visste vad som väntade.
Skulle hon be för sitt liv? Inte om vi skär av henne tungan.
Jag har nåt åt dig.
Jag kan skaffa många fler.
Får jag titta på en?
Kan Nick ta henne till gränsen?
- Din husmor? - Ja.
- Den satans mrs Radcliffe. - Kan han det?
Jag vet inte.
- Det tror jag inte. - Varför inte? Han är ett Öga.
Han kan inte gripa en Hustru och släpa i väg henne.
Varför inte?
Men vi kan väl korsa gränsen, eller hur?
Det finns hundratals vägar in. Att ta sig in är inte svårt.
Vill du återvända till Gilead och döda en Hustru?
Kanske inte döda henne.
Jag vill nog bara ta mig tid med henne.
Behandla andra som de har behandlat dig.
- Så står det inte i Bibeln. - Jo, i min bibel.
Var är Emily?
Hon är inte här. Men vi är här.
- Vad ska vi göra? - Vi följde med dig till skogen.
För att döda Fred. Så att han fick betala för det han gjort.
Han var ditt monster. Vi slet honom i stycken för din skull.
Nu är det min tur!
Ska du lämna din familj? Ska du lämna din man?
- Herregud. - Håll tyst.
Tänker du åka hela vägen dit bara för att åka fast-
-nånstans halvvägs till Philadelphia?
Håll tyst!
Du kommer inte i närheten av huset. Du vet vad de gör med spioner.
De korsfäster dem. De hänger dem från telefonstolpar.
- Håll tyst, June! - Herregud.
Vicky!
Hon ställde upp för dig. Ställer du upp för henne?
Ställer du upp för nån av oss?
Jag vet inte, Vicky.
Åk. Åk!
Du gjorde ditt val i skogen. Nu är du bara en jävla fegis!
Mrs Waterford.
Kan vi få vara själva en stund?
Jag vill se min makes kvarlevor.
- Jag ska se om det är möjligt. - Jag har precis förlorat honom!
Har ni ingen anständighet alls? Minsta taktkänsla?
Var har du varit?
- Hände nåt med Freds flygplan? - Nej.
Anförare Waterfords resplan ändrades.
Han var inte på väg till Genève.
Var var han?
USA:s regering slöt ett avtal med Gileads regering.
I går kväll ingick han i en fångutväxling vid gränsen.
Du skickade tillbaka honom för att dödas.
De gick med på att pröva fallet i Gileads rättssystem.
Jag överlämnade honom. Jag vet inte vad som hände sen.
Du visste precis vad som skulle hända honom.
- Nej. - Du fick säkert dina 30 silvermynt.
Jag bytte Fred mot 22 politiska fångar.
Kvinnor som er regering skickat att dö i Kolonierna!
Nu är det mitt jobb att skydda dig och ditt barn.
Från vem? Du bär ansvaret för Freds död!
För fan, Serena...
Två saker kom till ICC:s häkte-
-i ett kuvert adresserat till dig i morse.
Det är hans vigselring.
Serena, de skickade ett finger också.
Ett avskuret finger.
Vi har sett liknande hot från Gilead förut.
Vet du vad det kan betyda?
Vilket finger var det?
Hans ringfinger. Vänster ringfinger.
Det var inte Gilead.
Hur vet du det?
Det var June Osborne.
- Det är omöjligt. - Du vet inte vad hon är.
June! June.
Hej. Förlåt, men är Emily vaken?
Nej, hon är inte här.
- Okej. Vet du var hon är? - Hon åkte tillbaka till Gilead.
Hon åkte tillbaka för att slåss, tror jag.
För att hitta Tant Lydia, om hon kan.
Hon behövde göra det.
Vad sa du? Pratade du med henne?
Ja, hon ringde. Hon sa hej då.
Jag ville väcka Oliver, men hon sa nej.
Jag vet inte... Jag vet inte varför hon sa nej.
- Jag kan hitta henne. - June.
- Jag kan fixa det här. - June, håll käften!
Hon är borta. Jag får aldrig se henne igen.
Oliver får aldrig se henne igen.
- Det är mitt fel. - Det struntar jag i.
Det struntar jag i. Hon är borta.
Det behöver inte vara nåns fel.
Vad spelar det för roll vems fel det är?
Så att jag kan hata rätt person? Så att jag kan hata dig?
Vad tjänar det till?
Oliver och jag är tacksamma för tiden vi fick med henne.
Hon var borta och sen var hon här.
Det var mer tid än jag trodde jag skulle få.
Vi har haft tur på många sätt.
Om du hör av henne kan du väl berätta det för mig?
Nej.
Hej då, June.
Ma'am? Ma'am?
Är allt bra?
Är allt som det ska?
Hej. Du mår bra.
- Mår du bra? - Ja.
- Förlåt. - June, du...
Nej, jag menar, du hade det bra.
Du hade Nichole och Moira. Jag förstörde allt.
- Jag förstör fan ditt liv. - June, du är fan hela mitt liv.
Emily har åkt tillbaka.
Till Gilead. För att hitta Lydia eller vem hon än får tag på.
- Hon lämnade Sylvia och Oliver. - Jag vet.
- Hon löper linan ut. - Och det är vansinnigt.
Ja. Men jag fattar.
Det gör jag. Jag känner hur Gilead drar i mig.
- Gör inte du det? - Du vet, jag...
Jo, du vet...
Jag känner Hannah. Och jag kände dig.
Jag kände dig så mycket att jag ibland inte kunde andas.
Men jag fick tillbaka dig.
Kom, June. Nu åker vi.
Nej, jag borde inte vara nära Nichole.
Va? Du gjorde inget fel. Inget fel.
- Han fick vad han förtjänade. - Ja, men du... Du såg inte.
Du såg inte vad vi gjorde med honom.
Om du hade gjort det... Du kan inte förstå.
Säg inte att jag inte förstår.
- Okej. - Gör inte det. Jag fattar.
Jag älskade det.
Tror du inte att jag förstår det? Att jag vill...
Kom nu, June. Nu går vi.
Okej. Du kan följa med mig.
- Jag måste göra en sak. - Vad är det som händer?
Hör på. Jag kan inte bara sitta och vänta på stöveltramp i trappan.
- Okej? - Vad har du gjort?
- Jag kan inte leva så. Förlåt. - Vill du inte bara åka hem?
- Jag dödade Anförare Waterford. - Nej, hon vet inte vad hon pratar om.
- Kom så går vi, June. Vi ska hem. - Hör på. Jag måste göra det här.
Du behöver inte leva så här. Vi sticker till Hawaii.
Vi tar med oss Nichole.
- Backa! - Jag måste prata med min fru.
- Det ordnar sig. - Har du en advokat?
- Säg inget! - Har du några vapen?
- Följ med här. - Fixa en advokat.
- Gör det inte! - Ring Moira. Hon känner nån.
Gör det inte! Dra åt helvete.
Jag följde efter Anförare Waterford in i skogen ensam.
- Jag jagade honom ensam. - Sänk armarna.
- Han försökte fly. - Vänd dig mot mig. Öppna munnen.
- Lyft på tungan. - Men jag kom i kapp honom.
Jag slog, sparkade och bet honom.
När han var död lämnade jag honom i skogen.
Jag förstår det som att ni hade för avsikt att skada honom?
Ja, ma'am. Så mycket som möjligt.
- Kan ni berätta varför? - Han våldtog mig och höll mig fången.
- Det monstret förtjänade att dö. - Jag förstår.
Samhället överlåter såna beslut till såna som jag, ms Osborne.
Inte till våra medborgare och absolut inte till flyktingar i vårt land.
Det förstår jag. Det var därför jag kom hit.
- Jag kom självmant. - Ja, det gjorde ni.
Tyvärr är det här inte mitt bord.
Det kanske är tur. Det här skedde inte i Kanada.
Det angår inte vår stat.
- Jag dödade honom. - Må så vara.
Tack för att ni kom. Ha en bra kväll.
Jag kan inte slippa undan ostraffad.
Det är mellan er och er gud, ms Osborne.
Men staten har inget otalt med er. Ni är fri att gå.
Men det där med fingret.
Ni får böter för att ha transporterat ett osäkert biologiskt prov.
- 88 dollar. Ni kan betala där nere. - Okej.
- Jag har nog inte 88 dollar på mig. - Man kan betala på nätet också.
Ha en bra dag. Sköt om er.
Kom. Kom, älskling.
Jag måste betala böter. På nätet.
Jag beklagar sorgen.
Jag vill formellt begära av Kanadas regering-
-att de omprövar sin ståndpunkt gällande dödsstraff.
Med tanke på hennes avskyvärda handlingar.
Mrs Waterford... Kanada kommer inte att utreda saken.
Varför inte? Vilka andra bevis behövs?
Händelsen verkar ha ägt rum i ett ännu omtvistat område-
-mellan Gilead och Kanada. Ett slags ingenmansland.
June Osborne har därför inte brutit mot lagen.
Jag föreslår att du tänker på vad som väntar dig och ditt barn.
När anklagelserna mot dig klarats upp-
-kan du och ditt barn börja ett nytt liv i Toronto.
- Hur ska jag kunna känna mig trygg? - Du kan ansöka om asyl som flykting.
Vi har resurser att hjälpa dig. Du är inte ensam, Serena.
Ska du skydda mig?
Ska du det? Som du skyddade honom?
Vet du ens vad hon är kapabel till?
Ta en ordentlig titt på vad hon är kapabel till!
Våga inte säga att du kan skydda mig från henne!
Vi ber för er make, mrs Waterford.
Vi ber för er.
- Han är hos Gud. Må han vila i frid. - Tack.
- Under Hans Öga. - Under Hans Öga.
Vi är med dig, Serena.
Tack.
- Gud är med dig. - Må han vila i frid.
- Pris ske Gud. - Pris ske Gud.
- Gud välsigne dig, Serena. - Tack.
Gud är hos dig.
Hon ska tillbaka till häktet.
Du är säkert trött efter den här dagen.
Jag tar med min man hem för att begrava honom.
Hem till Gilead?
Jag ska ge Anföraren en riktig begravning, i landet han grundade.
Namnet Waterford har makt.
Det kommer att respekteras. Och bli ihågkommet.
Jag tror inte att det är möjligt.
Mr Tuello, min man blev mördad.
Jag ber om att få begrava honom.
Vilket civiliserat land som helst är anständigt nog att tillåta det.
Ja. Jag ska ringa några samtal, mrs Waterford.
Gör vad som krävs.
- Jag behöver ett glas. Vill du ha? - Ja, visst.
Okej, jag fixar nåt.
Moira, har vi nåt kvar av det goda rödvinet?
- Pappa är hemma. - Har vi nåt rödvin?
Kom här. Kom till mig. Så där, ja.
- Luke... Hur mår hon? - Bara bra.
Nej, hon mår inte bra! Gilead skulle ha dödat Fred.
Hon ville göra det själv, med sina egna händer.
Nej, hon är väl här? Hon är här med oss.
Det tar jag som en seger.
Ge det här till henne. Vi firar. Gå, gå.
- Tack. - Visst.
Har du hört om Emily?
Ja. Flera flyktingorgan och Röda Korset har hennes namn.
De finns längs hela gränsen och letar efter henne.
De kommer inte att leta efter nån som återvänder till Gilead.
Nej.
Vem gör nåt sånt?
Det händer. Oftare än du tror. Människor är bräckliga.
- Jag måste bada Nichole. - Jag kan göra det.
Snälla, jag vill göra det.
June, det känns inte bra att du tar hand om Nichole nu.
Det skrämmer mig.
Okej. Mig med.
Du skrämmer mig.
Detsamma.
Jag trodde att jag skulle bli häktad.
Men det blev du inte.
Nej. Det blev jag inte.
- Bad. - Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Vad gäller det?
Du. June?
- God kväll, ms Osborne. - God kväll.
Är ni här för att... gripa mig eller nåt?
Nej.
Jag hörde att det inte blir nåt åtal.
- Jag antar att det är goda nyheter. - Jag antar det.
Förlåt att jag lurade dig.
Okej.
Vad sa hon?
När hon fick veta vad som hänt Fred.
Hon blev rädd.
- Rädd för mig? - Ja.
Rädsla kan vara farligt, ms Osborne.
Hon kommer alltid att vara farlig.
Du har nog skrämt Gilead också.
En Tjänarinna som dödar sin Anförare. Jag...
Jag tror inte att de tolererar det.
Du vill säkert gå in till din familj.
Ja.
Jag ville bara säga...
...bra gjort.
Du gjorde nåt förfärligt... som behövde göras.
Jag förstår att det har ett pris.
Må han ruttna i helvetet.
Pris ske Gud.
Låt inte de jävlarna knäcka dig.
Ja. Åh, kasta den.
Förlåt, älskling.
- Den här handen. - Se vem som kommer.
Mamma. Ja, mamma.
- Hej. - Vill du säga hej till mamma?
Kom.
- Är det mamma? - Kom.
- Ojdå. - Kom.
Den här handen.
- Du är jätteduktig. - Ska du inte bada?
Du behöver inte bada om du inte vill.
Du får bada i pussar. Hur låter det?
Du får bada i pussar.
Allt är bra, gumman. Allt är bra.
Jag tar henne.
Hej. Hej.
Allt är bra, gumman.
Sanna Gillberg Iyuno-SDI Group