SEDMÝ DÍL
Očijo se už v dětství proslavila jako zpěvačka s vrozeným talentem.
Po prohrané válce její andělský hlas
přinášel naději a sny spoustě lidí,
které kdysi drtilo zoufalství.
„Nejen chlebem bude člověk živ.“
To byla skutečná
síla zábavy.
Očijo a já
jsme se obě narodily ve stejném roce, obě v Tokiu.
Je dost dobře možné,
že se naše cesty v troskách Tokia někdy střetly.
To je opravdu neuvěřitelný příběh.
Vás zachránil pan Hotta
a vy jste vlastníma rukama vytáhla z pekla paní Šimakuru.
Příběh se Šimakurou bude prodávat.
A bude to zásadní zlom v příběhu, že?
Ano.
Jaká byla paní Šimakura?
Byla jako její zpěv.
Rozkošná, jemná
a skutečně čistá duše.
Omlouvám se za vyrušení.
Naložte ty kufry do auta.
A Tiaru dejte do toho nového boxu.
Ano, paní.
Vy si ji berete s sebou na Havaj?
Dva týdny o samotě by způsobily smrt z osamělosti.
Chápu. Tiara je velmi citlivá fenka.
Ne, to já bych umřela.
Aha.
Jste velmi citlivá žena.
Promiňte, že vás rušíme před cestou.
Mám ještě skoro hodinu.
Pokračujeme v rozhovoru.
Dluh paní Šimakury byl přes 400 milionů jenů, že?
Dneska by to bylo přes miliardu jenů.
Jak jste tak obrovský dluh vyřešila?
Samozřejmě,
sama bych to nedokázala.
Co to na nás zkoušíte?
To je trik?
Vysvětlete to.
Mám tady 150 milionů jenů.
Půjdu rovnou k věci.
Když sečteme všechny dluhy, dělá to celkem 430 milionů jenů.
Těmi 150 miliony dluh vyrovnáme. Rozdělte se mezi sebou.
Jen třetinu?
A zbytek máme odepsat?
Přijímáte nabídku?
- Cože? Tohle? - To nemyslíte vážně.
Co je to za šílený návrh?
Utahujete si z nás, paní Šimakuro?
Vy blbci!
Co kdyby už nikdy nezpívala?
Ale co naše peníze?
Paní Šimakura říká,
že radši zemře, než by nezpívala.
Písně Čijoko Šimakury jsou národní poklad!
Takový národní poklad jako ona je přece k nezaplacení!
Žádáme vás,
abyste nabídku tohoto pokladu přijali.
Já
nikdy nezapomínám na tváře těch, kteří mi pomáhají.
Pokud to přijmete,
i vaše podniky na tom můžou získat.
Jménem klanu Edogawa
vás prosím.
K dnešnímu dni jsem se stala opatrovnicí Čijoko Šimakury.
Jmenuju se Kazuko Hosoki.
„Vyřešeno“ znamená, že jste dluh splatila v plné výši?
Ne, v plné výši ne.
Ale faktem je, že paní Šimakura se stala obětí podvodu.
A co je nejdůležitější,
věřitelé pochopili naši touhu zachránit zpěv paní Šimakury
a přijali částečnou úhradu ve výši asi třetiny dluhu.
Kdo to uhradil? Vy, paní Hosoki?
Paní Šimakura nyní vstoupí do mé nové agentury
a já jí budu pomáhat jako manažerka.
Ze svých zisků mi posléze bude dluh splácet.
Paní Šimakuro, jak se cítíte?
Já...
Myslela jsem, že už nebudu zpívat.
Rozhodla jsem se, že než nezpívat, to raději zemřu.
V té chvíli mě paní Hosoki zachránila.
Paní Hosoki
vděčím za svůj život.
To bude dobrý.
- Děkuji vám. - Díky.
Jaké je tu prázdno.
Je to těžké, že?
Vzdát se života, o který jsi ze všech sil usilovala.
Tenhle domov
byl to jediné, co na mě vždy čekalo.
Poslouchej, Očijo.
Aukce tohohle bytu bude až za šest měsíců.
Dři teď půl roku jako blázen a byt si znovu kup.
To by šlo?
To záleží na tom, jak moc budeš dřít.
Dobře.
Ještě jednou budu dřít jako kůň.
Tak se mi líbíš.
Děkuju ti.
Sestro.
Sestro?
No, jsi pro mě jako starší sestra.
Co to říkáš? Jsme stejně staré.
A proč ne? Budu tvoje sestřička.
No jak chceš.
Potom jsme obě skutečně dřely jako koně.
Brzy začíná akce Podání ruky s Očijo Šimakurou!
Teď všichni zavoláme paní Očijo jménem.
Jste připraveni?
- Očijo! - Očijo!
Všude jsme ji propagovali.
Brali jsme každou zakázku, od kulturáků po věznice.
Naši milí dnešní hosté!
Pokud chcete paní Očijo podat ruku,
kupte si tuto podepsanou desku, ano?
Ruku jí může podat jen ten, kdo si koupí tuto desku.
Kdo ji chce?
V tomhle městečku je víc slepic než lidí,
tak se asi divíte, proč tu jsme.
Za pět minut jdeš. Mezi písněmi se nemluví.
Po sedmi písních musíme do auta,
jinak nestihneme další koncert.
Bylo to nové a intenzivní.
Chtěly jsme ten byt zpět,
tak jsme si nemohly vybírat.
Hej, Hisao.
Proč se tak vlečeme? Šlápni na to.
No dobře, šlápnu na to.
- Hej, ujela mi ruka! - Promiň.
Ségra? Musíme objednat další desky, jinak nám dnes dojdou.
Tumáš, odnes to fanouškům.
Jdu na to.
Očijo? Najez se, dokud můžeš.
Děkuji vám za pomoc.
- Tady je malý dárek. - Děkujeme.
Bylo náročné sladit manažerství s řízením diskotéky.
Děkuji.
Někdy jsem byla tak vyřízená, že jsem to chtěla vzdát.
Ale...
kdykoli mě to napadlo,
Očijiny písně mi dodaly sílu.
Cítila jsem, že to zvládnu, protože to je pro Očijo.
Chtěla jsem ji zbavit té skandální ostudy,
tak jsem ji využila i k propagaci diskotéky.
A tenhle nápad
přijala média nadšeněji, než jsem čekala.
ČIJOKO ŠIMAKURA SE VRACÍ Z PEKLA!
V důsledku toho se opět těšila skvělé reputaci.
Začala dostávat nabídky na velká pódia a pořady,
kam se dřív nedostala.
Máš úspěch.
A nakonec
se nám podařilo znovu koupit byt, který skončil v aukci.
Děkuji mnohokrát.
Ale ne, Očijo, s taškami se netahej.
Já je odnesu.
Určitě?
- Jdeme. - Děkujeme vám.
Pospěš si.
Naše vzájemná kompatibilita...
Jsme maximálně kompatibilní.
Abych ti to k něčemu přirovnala,
tak kdyby Očijo byla muž,
nebyla bych s tebou, ale s ní.
Kdyby jedna z nás měla být muž, tak ty, sestro.
Očijo, neber amatérské věštkyně vážně.
A kompatibilita mezi vámi dvěma
je vážně příšerná.
Jestli se sblížíte, přijdeš o všechno.
Tak opatrně.
Nesmysly.
To nemůže být pravda.
To díky panu Hottovi se můžu zase takhle usmívat.
Sedíme vedle sebe, dotýkáme se rameny.
Kdo by čekal, že se budu znovu usmívat?
Co myslíš? Šlo by to jako text nové písně?
Moc hezké.
Poslyš, co kdybys mi napsala text k nové písni?
Ale prosím tě, jsem amatér.
Ale ne, vždyť máš talent. Bude to hit.
Píseň „Ai no sazanami“ od Čijoko Šimakury.
Jestli na tomhle světě
opravdu existuje Bůh,
potom chci zemřít
ve tvém náručí.
Jsem šťastná
při pouhém pohledu na tebe, když zpíváš.
Bože.
Přivádíš mě do rozpaků.
Vy dvě
jste opravdu jako sestry.
Znovu a znovu,
jako vlny na vodě...
Pracujme spolu dál.
My dvě spolu.
Ale paní Šimakura potom z vaší agentury odešla, že?
Ano.
Přinutila jsem ji.
Ale proč? Klapalo vám to.
V tomhle článku se píše, že u vás chtěla zůstat.
ČIJOKO ŠIMAKURA SPLATILA DLUH A MĚNÍ AGENTURU
Tolik vzpomínek.
Všechno prostě má svůj čas.
V hudebním průmyslu jsem byla amatérka
a navíc jsem už začala studovat věštění.
Chtěla jsem to umění plně ovládnout.
Když Očijo splatila svůj dluh,
bylo správné, abychom šly každá svou cestou.
Očijo dodnes zpívá ve světle reflektorů.
Bylo to správné rozhodnutí.
Ale nebyl to snadný rozchod.
Když jste byly jako sestry.
Se skutečnými sestrami už jsem se nestýkala, jak víš.
Očijo jsem proto milovala ještě víc.
Mimochodem, co teď dělá váš bratr?
- Hisao? - Ano.
Vedl s vámi kluby.
Z celé rodiny vám byl nejblíž.
Ráda bych s ním mluvila, kdyby to šlo.
Vůbec netuším, kde je mu dnes konec.
Stalo se toho hodně.
Paní?
Musíme vyrazit.
- Taky bychom už měli jít. - Ano.
Minori?
Nemůžu se dočkat, až si tu knihu přečtu.
No, zatím ještě děláme rozhovory,
ale už brzo začnu psát.
Vážně?
Nechci na tebe tlačit,
ale chci, abys to napsala a vydala co nejdřív.
Železo musíš kout, dokud je žhavé.
Vezmeme si to k srdci.
AUTOPORTRÉT ŽENY MINORI UOZUMI
Přijdu pozdě.
- Odcházím, Minori. - Dobře.
Nezapomeň zamknout.
Jo, jasně.
- Ahoj! - Rozluč se s babičkou.
- Mami? - Jo?
- Já chci rýžové koule. - Rýžové koule?
Chtěla jsi chleba.
Je to dobrá pomazánka.
Ahoj!
Dobré ráno, tady ji máte.
Reino!
Měj se!
Ahoj.
KAZUKO ČELILA KRUTÉ REALITĚ VÁLKY...
BOLEST V RÁNĚ JI UKLIDŇOVALA.
OPRAVDOVÝ HNĚV MŮŽE BÝT SILNÝ, BOLESTIVÝ A OSAMĚLÝ.
JASNÉ ZÁBLESKY SE ODRÁŽELY OD ZRCADLOVÉ KOULE
A DOPADALY NA KAZUČINO TĚLO.
„TOHLE JE MŮJ SVĚT.“
CHCI SE DOSTAT MEZI VELKÉ HRÁČE.
BRATR KAZUKO HOSOKI ZATČEN ZA VYDÍRÁNÍ ZASTUPITELE.
CO TVRDÍ ON?
Reino? Už je tu pro tebe maminka.
Reino, maminka přišla.
Reino.
Už jdu.
Ano, u telefonu Uozumi.
Vy jste ta spisovatelka?
Ano, jsem.
Jmenuju se Hosoki.
Chcete se mnou mluvit?
Hoso...
Pan Hisao?
Ptala jste se na mě v redakci FRIDAY, že?
Redaktor mě požádal, ať vám zavolám sám.
Zajímáte se o mou sestru, že?
Nechtěla byste ke mně přijet?
Povím vám o ní.
Pojďte dál.
Aha, děkuji za pozvání.
Miluju sladké.
Obzvlášť tenhle
dezert Mont Blanc.
No...
Viděla jsem vás v časopise.
No jo.
BRATR KAZUKO HOSOKI ZATČEN
Vy máte ale drzost.
Co?
Nemůžete přece být takhle přímá.
Pardon.
Ne, to je v pohodě.
Taková výstřednost se při jednání s mou sestrou hodí.
Jaký máte vztah?
Odstřihla mě.
Bylo to její rozhodnutí?
Po tom článku se o ni zajímala policie.
Je celebrita, určitě nestála o žádné problémy.
Rozumím.
Vy píšete tu její knihu, že?
Kolik vám už řekla?
Jsme v době, kdy splatila dluh paní Šimakury.
Prý se měly rády jako skutečné sestry.
To vám řekla?
Ano. Řekla, že rozchod s ní těžce nesla.
Vsadím se, že vám příběh Čijoko Šimakury vyprávěla takhle.
Šimakura se chystala skočit kdesi z mostu
a ona ji zachránila.
Ano.
Pak se stala její manažerkou
a dřela jako kůň.
Ano.
Zmínila pana Hottu?
Ano, že jí pomohl splatit dluh paní Šimakury.
A...
řekla vám, že spolu znovu koupily ten byt?
Ano.
A víte,
že to všechno je lež?
Lež?
Naprostá lež.
A vy jí to věříte.
Chcete slyšet,
jak to bylo doopravdy?
Diskotéce, kterou sestra s Hottou založila,
se zpočátku dařilo.
Ale po třech letech začala krachovat.
Tohle místo jsem vybudovala od základů.
- Nikdy ho neprodám! - Tímhle tempem...
Když jim došly peníze, došla i láska.
Prodej ho, dokud můžeme...
To dokazuje, jak povrchní jejich vztah byl.
Cože?
Jsi jen chudák z jakuzy, co potřebuje moje peníze.
- Přestaň mi poroučet! - Jak to se mnou mluvíš?
Můžeš za to ty s těmi mladíky...
V tu chvíli zazvonil telefon.
No a co?
Nebuď tak tvrdohlavá. To je jako s tou diskotékou.
Přestaň měnit téma.
- Zvedni to. - Udělej to sama.
Zvedni to, Hisao!
Jo.
Haló, tady Manhattan.
Počkejte okamžik, prosím.
Pane Hotto?
Volá nějaký pan Yabe.
Pan Yabe?
Ano.
Ano? U telefonu Hotta.
Pan Yabe byl vyjednavač s vazbami na jakuzu a zábavní průmysl.
Také byl opatrovatelem Šimakury.
Čijoko Šimakura?
Požádal Hottu o ochranu Šimakury, kterou pronásledovali vymahači.
Nenapadlo mě, že před dluhy uteče.
Tak moje sestra poznala Šimakuru.
- Vymahači... - Ten příběh o sebevraždě je velká lež.
Já prostě nevím, co mám dělat.
Moje sestra okamžitě vycítila velké peníze.
I s těmi dluhy to pořád byla Čijoko Šimakura.
V podstatě se jí nabídla na stříbrném podnose.
Kdysi dávno
se mi stalo to samé.
Zachránil mě pan Hotta, co sedí tady.
Bude to dobrý.
Něco pro vás vymyslíme.
Hotta si půjčil 150 milionů jenů a s mou sestrou zahrál divadlo.
Sestra vymyslela scénář
a Hotta souhlasil, měl finanční potíže.
Vy blbci!
Co kdyby už nikdy nezpívala?
Měl sice problémy, ale pořád byl hlavou klanu Edogawa.
Jménem klanu Edogawa...
Když se tak ponížil, vymahači dluhů museli ustoupit.
Kdo ví, co by se jim jinak stalo.
...vás prosím.
Byla to zdvořilá výhrůžka.
Sestřin a Hottův herecký výkon paní Šimakuru dojal.
Paní Šimakuro, jak se cítíte?
Já...
Rozhodla jsem se, že než nezpívat, to raději zemřu.
Šimakura pro ně potom musela nesmírně dřít.
Tehdy mě paní Hosoki zachránila.
Paní Hosoki
vděčím za svůj život.
Kazuko zachránila Šimakuru z její ošemetné situace
a okamžitě se stala hrdinkou.
Tak si připravila půdu pro to, aby se na ní mohla přiživovat.
A ta historka o tom, jak Šimakura jezdila po kulturácích?
Hotta využíval jakuzu, aby nemuseli platit nájmy,
takže z ní měli obří výdělky.
A co se prázdné diskotéky týče,
Šimakura k nim přitáhla pozornost médií
a diskotéka opět ožila.
Sestřiny obchodní schopnosti jsou opravdu působivé.
Hotta byl staromódní člen jakuzy, cenil si povinnosti a lidskosti.
Postupně začal mít plné zuby toho, jak Kazuko Šimakuru využívá.
ČIJOKO SE VRACÍ Z PEKLA!
Máš úspěch.
Kazučin plán vyšel
a Šimakura se vrátila do světa zábavy s velkou slávou.
Velké zakázky se jenom hrnuly.
Vsadím se, že Kazuko byla u vytržení.
Šlo jí jenom o peníze.
Sestru zajímalo jenom to, kolik jí Šimakura vydělá.
Že jí chtěla pomoct? To je velká lež.
Jelikož Kazuko v minulosti využívali,
naučila se využívat ostatní.
Ale když paní Šimakura těch 150 milionů splatila,
byla přece opět nezávislá.
Paní Hosoki nic nezískala.
Vy jste hodně naivní, že?
Šimakura byla obrovská hvězda.
Za každý koncert měla aspoň dva miliony.
A za větší koncert klidně čtyři.
Kazuko ji nutila odzpívat 200 koncertů ročně.
Počítejte.
To je nejméně 400 milionů ročně.
Kazuko věděla, že 150 milionů bude hračka.
To snad...
Šimakura byla hodná holka a lidem přirozeně důvěřovala.
Ale i ona za tři roky pochopila, že to byla lest.
Proto se nakonec rozešly.
Ale vždyť tvrdila, že jí paní Hosoki zachránila život.
Ani slovo o tom, že jí lhala.
Tak se s tím vyrovnávala.
Byl to její způsob,
jak vše jednou provždy urovnat.
Děkuju.
Ahoj.
Měli bychom spolu odjet na dovolenou.
Třeba na Havaj nebo na Guam.
A oslavit, že obchody zase šlapou.
Nepřidám se.
Můžeš jet sama.
Co je? Jsi tak chladný.
Máš práci s Očijo.
Očijo to tady přece zvládne sama.
No tak. Co?
Pojeďme někam.
Jdeš pozdě.
Zítra brzy vstáváme, utíkej se vykoupat.
Ještě jsem ani nevečeřela.
Tys před cestou nejedla?
Neměla jsem čas se najíst.
Tak já ti něco připravím.
Běž se vykoupat.
Je pozdě, chci jenom něco lehkého.
Něco zdravého a lehkého.
Ty jsi ale rozmazlená.
Pěkně bez keců sníš, co dostaneš.
Hele...
Kolik vlastně ještě zbývá? Z mého dluhu?
Vždyť strašně dřu. Už mám určitě skoro splaceno.
Nemluvila jsem o tom, nechtěla jsem tě rozrušit.
Ale...
před pár měsíci se objevil zase další dluh.
Cože?
Ano. Ale uhradili jsme ho, tak se tím nemusíš trápit.
A kolik
je ten nový dluh?
Něco přes 100 milionů.
To nemůže být...
Tvůj chlap.
Byl to beznadějný případ. Všude rozdával směnky.
Kdo ví, kdy se objeví další...
To je poslední.
Stoprocentně.
Krása, paní Očijo.
Děkuji, dobrá práce.
Paní Šimakuro!
No ne, Sawamuro!
To už je doba.
Moc ráda vás vidím. Jak se máte?
- Mám nového umělce. - Vážně?
- Dneska ho představím. - Aha.
Paní Hosoki s vámi dnes není?
Ne, dneska pracujeme odděleně.
Sajdžo do studia!
Ale...
Máte chvilku?
Na tom něco smrdí.
Po třech letech se nemůže objevit nový dluh.
Máte velké koncerty, jste v televizi.
A co víc,
už půl roku jezdíte na turné, že ano?
Kolik za každý ten koncert dostáváte?
To já nevím.
Sestra říká, ať se o peníze nestarám.
Je skandální, že vám nic neříká.
Ale dostávám měsíční kapesné.
Kolik?
Jednou za měsíc
mám 30 000 jenů.
Dobře, paní Šimakuro.
V klidu mě vyslechněte.
Jste velká hvězda a už 20 let vystupujete v televizním silvestru.
Pokud nepracujete zdarma,
jeden váš honorář by měl být dva až pět milionů.
Při sto koncertech ročně...
Tak jo.
Uf, vyděsila jsi mě.
Ty už jsi doma?
Nahrávání se podařilo?
Jdu na večeři s kamarádem.
Ty si večeři objednej.
Bolí mě v krku.
Cože?
Asi jsem si ve studiu přetáhla hlasivky.
Nemám chuť si objednat.
Uvaříš mi okayu?
To snad zvládneš i sama, ne?
Já...
neumím ani rozklepnout vajíčko.
To víš, ne?
Bože.
Přijdu pozdě na večeři.
Počkej.
Co je zase?
A...
Chci černý čaj se zázvorem a medem.
Koupíš mi ho?
Co to do tebe vjelo?
Chováš se ke mně jako ke služce.
Zbláznila ses?
Víš...
Já si svým hrdlem vydělávám.
Bez mého hrdla ani ty nic nevyděláš.
A bez mých peněz
nebudeš mít na takhle drahé kabáty.
Hele.
Jestli mi chceš něco říct, ven s tím.
Řekni mi můj výdělek
za poslední tři roky.
Vždyť to víš.
Je to 150 milionů.
To je lež.
Ptala jsem se člověka z branže.
Vydělala jsem aspoň miliardu.
Těch 150 milionů jsem ti splatila za půl roku, že?
Někdo
ti nasadil divného brouka.
Manipuluje tebou.
To ty mnou manipuluješ, sestro.
Hele.
Je to pravda?
Opravdu jsi mě celou dobu podváděla?
Abys ze mě vymáčkla poslední jen?
I ten nový dluh je lež?
Očijo.
To jediné,
co umíš, je zpívat.
Takže laskavě sklapni a zpívej.
Řekla jsi to sama. Než nezpívat, to radši umřeš.
Kdo ti umožnil zpívat?
To jsem byla já!
Nejenže jsem za tebe splatila dluh.
Já jsem ti zachránila život!
Jak se opovažuješ takhle mluvit
s osobou, co tě zachránila?
Tak mě tady neočerňuj
a jdi zpívat do kabaretu, na ulici nebo kdekoli tě chtějí!
Mazej vydělávat!
Využila jsi
mou lásku ke zpěvu
pro sebe.
Tak tvou lásku ke zpěvu?
Plácáš nesmysly jako malá holka.
Kdybych chtěla,
můžu zařídit, aby sis už nezazpívala.
To není fér!
Vypadni odsud!
Zmiz z mého bytu!
To ty odejdeš.
Tenhle byt je můj.
- Cože? - Koupila jsem ho v aukci.
Je napsaný na mě.
Tenhle fantastický byt jsem koupila za pusu.
Jsem tak ráda, že jsi hloupá.
Sbal si věci a vypadni.
Ať jsi pryč, než se vrátím.
Očijo.
Kazuko mi to řekla.
Našel jsem ti prozatímní byt.
Odvezu tě tam.
Nebudu se vymlouvat.
Ale...
Moc rád jsem poslouchal tvůj zpěv,
zblízka.
To je pravda.
A od této chvíle
jsem tvůj spojenec.
Takže...
jestli pro tebe můžu něco udělat, stačí říct.
Vážně?
Říkals, že tě můžu požádat o cokoli.
Ano.
Opravdu.
Jestli ano,
pak mám na tebe
poslední prosbu.
Jednou jsem měla chuť
ukončit své žití.
Dokonce i růže a vesmír
mi říkaly, že uschnout mám.
Ostříhala jsem si vlasy
a kousala se do malíčku.
Celé dny jsem plakala a samu sebe obviňovala.
Není mládí legrační?
Není mládí absurdní?
Nad vtipnými příběhy nám tečou slzy
a v těch slzách je hojnost mládí.
Život je samý vzestup a pád.
Prochází jim mnoho různých mužů.
Také mnoho různých žen, co divoce rozkvétají.
„Džinsej irojiro“ je skvělá píseň.
Je prostě neskutečná.
Viděl jsem vaše silvestrovské vystoupení.
Moje matka byla taky nadšená.
Děkujeme vám.
Paní Šimakuro?
Promiňte. Máte chvilku?
- Ustupte, prosím. - Píšu knihu o Kazuko Hosoki.
Chci vědět pravdu o vás dvou.
- To téma je... - Co by vás zajímalo?
Když vás přítel podvedl s tím dluhem,
zachránila vás náhodou paní Hosoki.
Je to pravda?
Je to pravda.
Paní Hosoki mi zachránila život.
Kdybych nepoznala paní Hosoki,
zřejmě bych nedokázala dál zpívat.
Ale jistý člověk mi řekl,
že si ty vaše dluhy vymyslela
a kradla vám vaše výdělky.
I kdyby to byla pravda,
paní Hosoki mi stále zachránila život.
I když vás podváděla?
Někdy je lepší být podváděna a nevědět o tom.
Ať se vám kniha vydaří.
Jdeme.
VOLÁ PANÍ HOSOKI
ŠIMAKURA SPLATILA DLUH A MĚNÍ AGENTURU
ROVNOU DO PEKLA
Překlad titulků: Lucie Olešová