În urmă cu 50 de ani,
femeile erau considerate împlinite doar dacă se măritau și făceau un copil.
- Cred că e valabil și azi. - Da, așa e.
Dar nu mi-aș fi imaginat că mă voi căsători la acea vreme.
- În fond, Kazusa funcționa de doar un an. - Da.
V-a ispitit mai mult un hotel decât un club în Ginza?
Ești însurat, Kawatani?
Din păcate, încă nu mi-am găsit perechea. Mă întreb când o să apară.
Tu te-ai căsătorit?
Da, așa s-ar spune.
Până la urmă, căsătoria ține mai mult de inerție decât de logică.
De acord.
Vă e foame?
Păi...
Să luăm prânzul! Voi servi cel mai bun preparat al meu.
Nu se cade!
Mulțumim mult pentru ospitalitate.
- Care e cel mai bun preparat? - Pilaf de pui.
VEI AJUNGE ÎN IAD
EPISODUL 3
Kazuko...
Da?
Sincer să fiu...
n-am mai făcut asta.
Pentru început,
ne întindem sub așternuturi.
Bine.
- Haide! - Nu, tu prima.
A fost extraordinar.
Ce planuri ai pentru mâine, Marohiko?
Poftim?
Pentru mâine.
Ce planuri ai?
Am de făcut vizite de curtoazie
la bancă, la prefectură și în alte locuri.
Înțeleg.
Și eu vreau să le fac o vizită.
Pot veni cu tine, nu?
Firește.
Trebuie să te prezint tuturor în mod oficial.
- Dar... - Ce e?
O mai facem o dată?
Ce? Încă doarme?
- Ce viață lipsită de griji! - Da.
Pe bune?
- Bună dimineața, tânără doamnă! - 'Neața! Unde-i Marohiko?
Mă scuzați!
Bună dimineața, Kazuko!
Mamă, îmi cer iertare că am dormit prea mult.
Nu-i nimic, probabil că erai obosită.
Mănâncă micul-dejun!
- Scuze, unde e Marohiko? - A plecat la muncă.
Am promis că-l ajut la muncă.
Nu e nevoie să faci asta.
Mănâncă, te rog!
Matsue, cum s-o lași să muncească pe tânăra doamnă?
Iertare, tânără doamnă!
Tânără doamnă!
Ne cerem mii de scuze.
Vă rog să nu mai faceți asta.
E treaba noastră să facem toate astea.
Îmi pare rău.
Kazuko, vii puțin?
Ideograma soției e formată din „femeie” și „casă”.
Ai intrat în familia noastră.
Familia Mita e una distinsă. Dăinuie de peste 12 generații.
Rolul tău e să asiguri continuitatea liniei familiei.
Înțelegi?
Da.
Kazuko...
Câți copii vrei să ai?
Eu m-am simțit singur fără frați.
Așa că vreau o familie mare cât o echipă de baseball, dacă se poate.
Auzi, Marohiko...
Să știi...
Vreau să te ajut la treaba pe care o s-o începi.
Am cunoscut mulți politicieni și finanțiști respectabili în Ginza.
Sunt sigură că ți-aș fi de folos.
Îți amintești? Ai zis că ne vom urma visurile împreună...
Kazuko!
Copiii sunt pe primul loc.
Bine?
În regulă... Vino aici!
Ouăle noastre sunt delicioase, nu?
De generații întregi, mâncăm zilnic ouă proaspete.
Sunt un simbol al prosperității familiei Mita.
Mamă...
Da, Kazuko?
Ei bine...
Mi-ați putea da ceva de făcut?
Curățenie sau spălatul rufelor...
Mă pricep să gătesc.
Aș putea găti pentru dumneata și Marohiko...
Menajerele fac totul pentru noi.
Dar, dacă n-am nicio ocupație, corpul meu o să-și piardă vigoarea.
În cazul ăsta,
ai putea avea grijă de găini.
Le dăm de mâncare de trei ori pe zi.
Le schimbați apa de fiecare dată.
Le dăm drumul din coteț între 14:00 și 16:00 și facem curățenie.
Doamna o să vă certe dacă nu e curat cotețul.
Am înțeles, o să curăț cu sârg.
Îmi cer iertare că vă pun să faceți asta.
Nu-i nimic, mai ies din monotonie.
Ouă pe bandă rulantă.
Hai, ieșiți!
Nu pe-acolo!
Haideți odată! Nu, ieșiți!
Kazuko...
Da?
Ce faci?
Treci aici!
Mă duc puțin la baie.
Clubul Kazusa!
- Hisao? - Surioară!
Cum merge clubul? E totul bine?
Merge strună.
Tuturor clienților le e dor de tine.
Serios?
Tu cum o duci? Bine?
Așa cred.
Așadar...
Nu efectua convorbiri interurbane ca să stai la șuete, te rog.
Soțul tău te așteaptă în dormitor.
Mâncați!
Aveam grijă de ele când eram mic.
Sunt simpatice, nu?
- Marohiko! - Da
A murit unchiul tatălui tău din Mishima.
Unchiul tatei? Înțeleg.
A fost la nuntă?
Nu, era țintuit la pat de ceva vreme.
- Lasă prostiile și pregătește-te! - Bine.
Mamă, rochia mea de doliu e...
Prezența ta nu e necesară.
- Mă întorc curând. - Drum bun!
E limpede că doamnei îi e rușine să se înfățișeze cu femeia aia.
O fi ea mare madam în Ginza,
dar curva aia a avut tupeul să spună că vrea să-l ajute pe conaș.
După ce naște un moștenitor, nu mai avem nevoie de ea.
Da.
- Pesemne că doamna o s-o dea afară. - Că bine zici!
E adevărat că a zis conașul că ar muri dacă n-ar lua-o de nevastă?
Da.
Ce protejat era și s-a lăsat sedus de ea!
Cu toate astea, sarcina ei e ușoară.
- Trebuie doar să facă un copil. - Da.
- E ca găinile noastre! - Ai dreptate.
E o găină!
Doamnelor...
sunteți concediate.
Nu, asta e...
O ignorați pe nevasta stăpânului?
Nevasta stăpânului?
Aveți nevoie de aprobarea doamnei.
Lăsați gargara și dispăreți!
Ce-i asta?
Ce fac? Până și poarta au lăsat-o deschisă.
Da.
Poftim?
E beznă.
Ce se petrece?
- E cineva aici? - Kazuko!
Kazuko?
Kazuko!
Kazuko! Kazuko!
Ce?
Cum?
Kazuko, ce-ai făcut?
Groaznic!
Găinile nu-s bune deloc dacă au ouat prea mult.
E carne de cocoș, fermă și delicioasă.
Îmi cer scuze, dar bine le-ați făcut!
Da, i-am învățat minte.
Incredibil!
- Știam c-o să-ți placă povestea asta. - Poftim?
Fostul tău soț, care îți era redactor, a zis că nu ai talent
și că ar trebui să renunți să scrii ca să ai grijă de copil.
Dar tu ai refuzat și ai divorțat de el.
Nu-mi poți ascunde nimic.
Mă urăști, nu-i așa?
O carte despre Kazuko Hosoki e sub demnitatea ta și nu vrei s-o scrii.
Dar vrei cu disperare să publici o a doua carte.
Dacă ratezi ocazia asta, cariera ta literară s-a sfârșit.
Nu-i așa?
Minori Uozumi.
Născută pe 12 iulie 1969, în Marțian negativ.
Ai ieșit anul trecut din Marea Calamitate.
Norocul tău va continua să sporească.
Minori...
Da?
Viața mea e una interesantă.
O să-ți relatez totul.
Scrie o capodoperă și dă-i peste nas fostului tău soț!
Și acum, poftă bună!
Să mâncăm!
- Să mâncăm! - Să mâncăm!
E delicios!
CREȘA WAKABA
- La revedere! - La revedere!
Alo?
Eu sunt. Am ceva urgent de lucru în weekend.
Pot s-o iau pe Reina săptămâna viitoare?
Tu anulezi, așa că renunți la vizită luna asta.
Dar Reina abia așteaptă.
Astea-s regulile. O să-i spun Reinei. Pa!
- Minori... - Ce vrei?
Am auzit că scrii cartea lui Kazuko Hosoki.
- Cine ți-a zis? - Se pare că se laudă la toți.
De ce scrii așa ceva?
E vorba de bani?
Ți-am zis că pot crește pensia alimentară.
Nu te încăpățâna. E în regulă să accepți ajutorul altora.
- Mămico! - Bună!
- Reina... - Ce-i?
Mami o să muncească din greu.
Scriu o capodoperă.
Bine.
Străduiește-te cât poți, mami!
O să mă străduiesc!
Trecem prin tunel!
Străduiește-te, mami!
Da!
- Mami, străduiește-te! - Da!
Când m-am întors în Tokio,
toți dădeau zor să termine construcțiile pentru Olimpiadă.
Era atâta zarvă, încât liniștea din casa familiei Mita părea ireală.
Dar nu-mi displăcea deloc.
Mă entuziasma să văd orașul renăscând.
Am uitat repede de familia Mita
și eram motivată să-mi urmez următorul țel.
PRIMIM DONAȚII PENTRU OLIMPIADĂ
TOKIO, CASA NOASTRĂ SĂ FACEM DIN OLIMPIADĂ UN SUCCES
- Poftiți! - Mulțumim!
Mulțumesc mult.
Nu pot să cred că te-ai întors după o săptămână.
Reducerea din timp a pierderilor e regulă de bază în afaceri.
Reducerea pierderilor? Frumos, Kazuko!
Se pare că sunt mai potrivită pentru afaceri.
De aceea mai deschizi două localuri în Ginza imediat după ce te-ai întors?
Da.
Anul viitor vor veni la Tokio oameni din toată lumea.
Ginza e inima orașului Tokio.
Nu pot să ratez boomul olimpic.
Kazuko, ce repede ți-ai revenit!
Kazuko, de ce nu mergi la un ghicitor?
- Ăsta e ciudat de precis. - Încă mai insiști cu asta?
Ghicitul e clar o escrocherie.
Mamă, toată ziua fierbi tocană în fundătura asta.
Ești ruptă de realitate.
Ai întrecut măsura.
Nu era cazul să-i vorbești așa.
Scuze, am exagerat.
Îți înțeleg îngrijorarea, Mine.
Dar acum e un moment ideal să deschizi localuri.
De fapt, m-au contactat unii de la o bancă și mi-au propus să împrumut bani de la ei.
Dar aș prefera investiția dumitale, domnule Nakazono.
Am câștigat mulți bani datorită ție. Aș fi bucuros să investesc.
Mulțumesc mult.
Mi-ați spus ultima oară că fiica mea va avea succes în munca ei.
Va avea succes. De fapt, va avea un succes imens.
Adevărat?
Am spus altceva data trecută?
Ați zis că ar putea fi cuprinsă cu totul de lăcomie.
Da?
Mulțumim!
Mă scuzați!
A venit adjunctul Dainihon Kosei-kai. Cere taxă de protecție.
Mă scuzați o clipă!
Vă mulțumesc că ați așteptat. Eu sunt proprietara.
Eu sunt Isezaki.
De luna asta, clubul e pe teritoriul nostru.
O să plătiți o taxă lunară.
Cât am de dat?
Douăzeci.
E de zece ori mai mult decât înainte.
Câștigi bani frumoși, nu?
Aud că mai deschizi două în Ginza.
Pereții au urechi, nu-i așa?
Nu e ilegal 20 pe lună?
Mi-a alunecat mâna.
Mă scuzați!
Vom plăti doar o sumă de bun-simț.
Nu mai face pe înțepata, fă! Plătești cât zicem noi!
O să chem poliția.
N-ai decât!
Dar ce faci după aia?
- Boss... - Salut!
Isezaki...
Faci asta când știi că sunt client fidel aici?
Nu, domnule, nu știam.
Cărați-vă dracului!
Scuzele mele!
Să mergem!
Îmi cer iertare pentru deranj. Vă puteți relaxa acum.
Ne cerem scuze.
- Scuze! - Ne cerem scuze!
Nu ne cunoaștem, dar mulțumesc că m-ați ajutat.
Eu sunt Takiguchi.
Am auzit de marea patroană de club.
Afacerea merge strună.
Regret că nu mai puteți rămâne.
Vă rog să vizitați în continuare Shinzan, precum și Dahlia și Kazusa.
Bine, o să mai trec.
- Mulțumim! - Mii de mulțumiri!
- Mă duc să văd cum merge la Dahlia. - Da, doamnă.
Cu bine!
CLUBUL DAHLIA
- M-am distrat grozav astă-seară. - Mulțumim. Atenție la trepte!
- Și Rei și Hana au fost drăguțe. - Mulțumim tare mult.
Să mai treceți pe la Dahlia! La fel și pe la Shinzan și Kazusa.
În regulă! Mulțumesc pentru distracție!
- Mulțumim. - Vă mulțumim.
- O să trec pe la Kazusa. Țineți-mi locul! - Bine.
CLUBUL KAZUSA
- Îmi pare rău! - Nu, mie îmi pare rău.
- S-a întâmplat ceva? - Nu, nimic.
Kazuko!
Domnule Iizuka!
Am trecut pe la Shinzan.
- Dar nu mai erau locuri libere. - Vai!
Nici la Dahlia n-am putut intra deunăzi.
Îmi pare rău, cele două cluburi s-au deschis de curând.
Haideți cu mine la Kazusa!
Cu trei cluburi, ești regina din Ginza.
- Mă tachinați mereu, dle Iizuka. - Nu te tachinez.
Nu există om în Ginza care să nu-ți știe numele!
- Bine ați revenit! - Mersi.
- Ia astea! - Da, doamnă.
- Păstrează restul! - Mulțumesc frumos.
Mulțumim.
- Nou-venitul a comandat Hennessy. - I-ai luat cartea de vizită?
Are o firmă de imobiliare. Economia merge bine.
M-am simțit bine astă-seară. Drept mulțumire!
Ce fericită sunt! Mulțumesc mult, domnule Sudo.
Mulțumesc din suflet!
- Promiteți că mai veniți! - Bine.
Mă duc să-l salut.
Iertare că vă salut târziu! Sunt Kazuko, patroana clubului.
Eu sunt Sudo.
- Cred că ne-am întâlnit în față la... - Scuze!
Mulțumesc.
Avem reducere pe 21 și 22!
Ce părere aveți?
Avem reducere!
Încă mai aveți timp! Veniți!
- Vă salut! - Bună seara!
Bun-venit! Permiteți să iau paltonul!
Mă scuzați o clipă!
Mulțumesc mult.
Bine ați venit!
Mă bucur că ne vizitați din nou, dle Sudo.
Poftiți pe aici!
- Numai puțin... - Da?
Pot să le cer pe Miyuki și Megumi?
Am înțeles.
Mulțumim mult. Abia așteptăm să mai veniți.
- Păstrează restul, te rog. - Mulțumesc mult, ca de obicei.
Mulțumim.
Poftim!
Mulțumesc mult!
Mersi.
Mulțumesc mult, ca întotdeauna!
Se pare că-i plac mult cele două.
Ce?
Ești geloasă, surioară?
Prostule!
După alte câteva nopți de somn
Anul Nou a venit
- Ați făcut treabă bună azi! - Noapte bună!
Ați muncit din greu. S-o ținem tot așa și la anul!
- Da, domnule. - La mulți ani!
- La mulți ani
Mergeți cu bine!
- Unde mâncăm? - E un local lângă gară...
A fost un an încărcat, dar afacerile merg bine.
La anul e Olimpiada.
Economia o să crească.
Și Shinzan și Dahlia merg bine. Să mai deschidem câteva anul viitor?
Vedem.
Dar vreau să cumpăr o casă mai mare în curând.
Și să încep o nouă afacere.
O nouă afacere?
Nu poți evolua mai mult folosind femei.
Vreau să încep ceva mai amplu.
Chiar că ești lacomă, Kazuko.
Domnule Sudo!
Îmi pare rău, am închis azi.
Mă ocup momentan de loturile din Karuizawa.
Da.
Dar am întâmpinat probleme.
Probleme?
Trebuie să am pregătiți până mâine 500.000 de yeni.
În mod normal, ar fi o sumă derizorie pentru mine, dar e final de an.
Băncile sunt închise și nu pot lua legătura cu nimeni.
Mi-e jenă să vă cer, dar vă rog.
Împrumutați-mă cu 500.000 de yeni.
Înțeleg.
Așteptați puțin!
- Nu face asta! Pare dubios. - E o cerere a unui client valoros.
A dat bani pentru acest moment. A cheltuit cam 300.000 până acum, nu?
Ar scoate 200.000 de yeni.
Cine s-ar strădui atât pentru doar 200.000 de yeni?
- Mulțumesc, rămân recunoscător. - Nu e cazul.
Dar e prima noastră conversație adevărată.
- Ați fost mereu distant. - Ei bine...
Sincer, am devenit client fidel fiindcă voiam să vă cunosc.
Cum?
În clipa în care am dat peste dumneata,
m-am îndrăgostit pe loc.
Dle Sudo, nu te credeam atât de măgulitor.
Nu-i de mirare că s-a făcut frig.
Scuze, o să plec acum!
- Bine. - Mulțumesc mult.
La mulți ani!
Ești sigură că nu e o escrocherie?
Chiar dacă e, nu îmi pasă.
În acel sfârșit rece de an,
eram singură și mă purtam ca o nebună.
Ceva era sortit să înceapă în noul an.
Asta simțeam.
Subtitrarea: Adrian Oprea