For 50 år siden
blev kvinder først anset som fuldendte, når de blev gift og fik børn.
Sådan er det vist stadig i dag.
Ja, det stemmer.
Men jeg troede aldrig, jeg ville blive gift på det tidspunkt i mit liv.
Kazusa havde kun været åben i et år.
Fandt De hotelbranchen mere tillokkende end at eje en klub?
Er du gift, Kawatani?
Jeg har desværre ikke fundet den eneste ene endnu.
Gad vide, hvornår hun dukker op?
Er du blevet gift?
Ja, det kan man sige.
Drivkraften bag ægteskabet er momentum snarere end logik, ikke?
Enig.
Er I sultne?
Ja, altså...
Lad os spise frokost. Jeg laver min livret.
Det er alt for meget!
Mange tak for Deres gæstfrihed.
Hvad er Deres livret?
Oyakodon.
Kazuko.
Ja?
For at være ærlig...
...så er det min første gang.
Lad os begynde med at lægge os under lagnerne.
Ja.
- Efter dig. - Nej, dig først.
Det var fantastisk.
Hvad er dine planer i morgen, Marohiko?
Hvad?
I morgen.
Hvad er dine planer?
Jeg skal aflægge høflighedsvisit
hos den lokale bank, på rådhuset og andre steder.
Jaså.
Jeg vil også besøge dem.
Jeg kan vel tage med dig, ikke?
Selvfølgelig.
Jeg skal præsentere dig formelt for alle.
- Øh... - Hvad er der?
Kan vi gøre det igen?
Sover hun stadig?
- Ja, et liv uden bekymringer. - Bestemt.
Seriøst?
- Godmorgen, unge frue. - Godmorgen. Hvor er Marohiko?
Undskyld mig.
Godmorgen, Kazuko.
Svigermor. Undskyld, jeg sov over mig.
Det er fint. Du må have været træt.
Spis noget morgenmad.
Hvor er Marohiko?
Han tog på arbejde.
Jeg lovede at hjælpe ham med arbejdet.
Det er der ingen grund til.
Spis nu.
Matsue, har du ladet den unge frue arbejde?
Undskyld, unge frue!
Unge frue!
Vi undskylder dybt.
Men undlad venligst det der. Det er vores opgave at sørge for alt.
Undskyld.
Kazuko, har du et øjeblik?
Tegnene for "kvinde" og "hus" bliver til "hustru."
Du har giftet dig ind i vores familie.
Mita er en fornem familie, der har boet her i 12 generationer.
Din rolle er at sikre, at arvefølgen fortsætter.
Forstår du det?
Ja...
Kazuko.
Hvor mange børn vil du have?
Det var ensomt for mig uden søskende. Så jeg vil have en stor familie.
Helst nok til et baseballhold.
Marohiko.
Jeg vil gerne hjælpe dig med det arbejde, du skal til at sætte i gang.
Jeg mødte mange ansete politikere og finansfolk i Ginza.
Det vil sikkert være nyttigt for dig.
Du sagde, vi skulle forfølge vores drømme sammen...
Kazuko.
Børn er det vigtigste.
Forstået?
Godt.
Kom herhen.
Vores æg er lækre, ikke?
Vi har fået nylagte æg hver dag i generationer.
De er et symbol på Mita-familiens velstand.
Svigermor.
Ja, Kazuko?
Altså...
Kan jeg ikke få noget at lave?
Rengøring eller tøjvask er fint.
Jeg er god til at lave mad.
Jeg kunne lave mad til dig og Marohiko...
Tjenestefolkene gør alt for os.
Hvis jeg ikke foretager mig noget, bliver min krop slap.
I så fald kunne du måske passe kyllingerne.
Vi fodrer dem tre gange om dagen. Vandet skal skiftes hver gang.
Vi lukker dem ud af hønsehuset fra 14 til 16 og gør rent der.
Husfruen skælder ud, hvis hønsehuset ikke holdes rent.
Jeg skal nok være grundig.
Beklager, at De skal gøre det, unge frue.
Det er fint. Det bliver en rar afveksling.
De plopper dem hele tiden ud.
Kom så ud.
Det er den forkerte vej.
Hold nu op! Gå udenfor.
Kazuko.
Ja?
Hvad laver du?
Skynd dig herhen.
Jeg skal lige nette mig.
Hos Kazusa.
- Hisao? - Kazuko!
- Hvordan går det med klubben? - Strålende.
Alle gæsterne savner dig.
Gør de?
Hvad med dig? Har du det godt?
Tja... Det har jeg vel.
Nå ja...
Ingen udenbys opkald til ligegyldig sniksnak.
Din mand venter i sovekammeret.
Her.
Jeg passede dem, da jeg var barn. De er søde, ikke?
- Marohiko. - Ja?
Din grandonkel i Mishima er lige gået bort.
Grandonkel? Nå da.
- Var han med til brylluppet? - Nej, han har været sengeliggende længe.
- Stop det fjolleri og gør dig klar. - Ja.
- Min sørgekjole er... - Din tilstedeværelse er ikke nødvendig.
- Jeg er snart tilbage. - God tur.
Husfruen ville nok føle det pinligt at vise det kvindemenneske frem.
Hun er måske en fin kvinde fra Ginza,
men den luder var så fræk at sige, at hun ville hjælpe husherren.
Når hun har født en arving, får vi ikke brug for hende mere.
- Fruen smider hende nok ud. - Det har du ret i.
Sagde husherren virkelig, at han ville dø, hvis han ikke kunne gifte sig med hende?
Ja.
Han er så overbeskyttet. Han lod hende forføre ham.
Men hun har det så nemt. Hun skal bare føde et barn.
- Hun er ligesom vores kyllinger. - Præcis.
Hun er en kylling!
De damer.
I er fritstillet.
Nej, det er...
Ignorerer du husherrens kone?
Husherrens kone?
Det skal godkendes af husfruen.
Hold op med at dovne rundt, og forsvind!
Hvad?
Hvad laver de? De lod endda porten stå åben.
Ja.
Her er bælgmørkt.
Hvad foregår her?
Er her nogen?
Kazuko?
Kazuko!
Kazuko, hvad har du dog gjort?
Ulækkert.
Kyllinger er ikke gode, når de har lagt for mange æg.
Kødet er fra en hane. Det er fast og lækkert.
Undskyld.
Men det havde de godt af.
Ja, det havde de godt af.
Utroligt.
Jeg vidste, du ville synes om historien.
Hvad?
Din eksmand, som også var din redaktør, sagde, du manglede talent,
og at du burde opgive at skrive og fokusere på at være mor.
Men du sagde, at det kunne han glemme, og blev skilt fra ham.
Du kan ikke skjule noget for mig.
Du hader mig, gør du ikke?
En bog om Kazuko Hosoki er under din værdighed, og du har ikke lyst.
Men du er desperat efter at udgive en bog igen.
Hvis det her fejler, er din forfatterkarriere slut.
Ikke?
Minori Uozumi.
Født den 12. juli 1969, under Mars Minus.
Din Store Katastrofeperiode sluttede sidste år.
Dit held vil fortsætte med at stige.
Minori.
Ja?
Mit liv er interessant.
Jeg vil fortælle dig alt.
Skriv et mesterværk, og vis det til din værdiløse eksmand.
Nu er det spisetid.
Velbekomme.
- Tak. - Tak.
Hvor lækkert!
Hallo?
Det er mig. Jeg har noget hastearbejde i weekenden.
Kan Reina sove her i næste uge i stedet?
Det er dig, der aflyser, så vi dropper bare besøget.
Men Reina glæder sig til det.
Sådan er reglerne. Jeg siger det til Reina.
Farvel.
Minori.
Hvad?
Jeg har hørt, du skriver om Kazuko Hosoki.
Hvem har fortalt dig det?
Hun praler åbenbart med det til alle.
Hvorfor vil du skrive den slags?
Er det pengene?
Jeg har sagt, jeg kan forhøje børnebidraget.
Vær ikke så stædig. Det er okay at tage imod hjælp fra andre.
- Mor! - Hej.
Reina.
Ja?
Mor skal arbejde hårdt, okay?
Jeg skriver et mesterværk.
Okay.
Gør dit bedste, mor.
Jeg vil gøre mit bedste!
Så skal vi gennem tunnelen!
Gør dit bedste, mor!
- Mor, gør dit bedste! - Ja!
Da jeg kom tilbage til Tokyo,
havde alle travlt med at færdiggøre byggerierne til OL.
Der var så meget støj. Stilheden i Mita-huset føltes uvirkelig.
Men jeg hadede det slet ikke.
Det var livgivende at se byen blive genfødt.
Jeg glemte hurtigt Mita-familien
og glædede mig til at arbejde for mit næste mål.
DONATIONER TIL DE OLYMPISKE LEGE
TOKYO, VORES HJEM LAD OS GØRE OL TIL EN SUCCES
Kom ind.
Tak!
Mange tak.
Det er helt utroligt, at du kom tilbage efter en uge.
Begræns tabet tidligt. Sådan er det i forretningsverdenen.
Begrænse tabet? Godt sagt, Kazuko.
Jeg er vist bedre til at lave forretninger.
Er det derfor, du åbner to steder mere i Ginza så hurtigt?
Ja.
Folk fra hele verden kommer til Tokyo næste år.
Ginza ligger i hjertet af Tokyo. Jeg vil udnytte det olympiske boom.
Du er hurtigt tilbage på fødderne.
Kazuko, jeg synes, du skal blive spået først.
Ham her er uhyggelig præcis.
Tror du stadig på det? Spådomme er tydeligvis fup og svindel.
Du står bare og laver oden i den her gyde hver dag.
Du mangler kontakt med omverdenen.
Det var groft sagt.
Du behøvede ikke sige det sådan.
Undskyld, det var over stregen.
Jeg forstår din bekymring, Mine.
Men tidspunktet er perfekt til at åbne nye virksomheder.
En bank kontaktede mig faktisk og tilbød mig at låne penge af dem.
Men jeg ville foretrække, at du investerede i mig, hr. Nakazono.
Jeg har tjent mange penge på dig. Jeg investerer gerne.
Tusind tak for det.
Sidste gang sagde du, at min datter ville få succes i sit arbejdsliv.
Hun får succes... Nej, stor succes.
Gør hun virkelig?
Sagde jeg noget andet sidste gang?
Du sagde, at hendes grådighed ville fortære hende.
Undskyld mig.
Den næstkommanderende i Dainihon Kosei-kai er her. Han vil tale om beskyttelsespenge.
Undskyld mig et øjeblik.
Tak, fordi I ventede. Jeg er ejeren.
Mit navn er Isezaki.
Denne natklub befinder sig nu på vores territorium.
I skal betale en månedlig afgift til os.
På hvor meget?
To hundrede.
Det er ti gange mere end før.
De tjener gode penge, ikke? Jeg hører, De åbner to nye steder i Ginza.
Væggene har åbenbart ører.
Er 200 om måneden ikke ulovligt?
Min hånd gled.
Jeg beklager.
Vi vil kun betale et rimeligt beløb.
Din højrøvede kælling! Betal, hvad vi siger!
Jeg ringer til politiet.
Du kan ringe til dem, hvis du vil.
Men hvad sker der bagefter?
Bossens bror.
Goddag.
Isezaki.
Gør du det her, når du ved, jeg er stamgæst her?
Det vidste jeg ikke.
Forsvind herfra.
Jeg undskylder dybt.
Kom.
Jeg beklager postyret. I kan tage det roligt nu.
Vi beklager.
- Vi beklager. - Vi beklager.
Vi har ikke mødt hinanden før, men tak for hjælpen.
Jeg hedder Takiguchi. Jeg hørte om en dygtig klubejer her.
Forretningen blomstrer.
Jeg er ked af, De ikke kunne blive længere.
Kom gerne igen på Shinzan.
Og på Dahlia og Kazusa.
Godt. Jeg kommer tilbage.
Tak.
- Jeg tager hen på Dahlia. - Javel.
Lykke til.
CLUB DAHLIA
Det var en sjov aften!
Tak. Pas på Dem selv.
- Rei og Hana var også søde. - Mange tak.
Kom gerne igen på Dahlia. Og Shinzan og Kazusa.
Det skal jeg nok. Tak for i aften.
- Tak. - Tak.
Jeg skal hen på Kazusa. I styrer stedet imens.
CLUB KAZUSA
- Undskyld. - Nej, jeg undskylder.
- Er der noget galt? - Det er ingenting.
- Hej, Kazuko! - Hr. Iizuka!
Jeg har lige været på Shinzan. Men alle pladserne var optaget.
Jeg kunne ikke komme ind på Dahlia forleden.
Beklager, de to er lige åbnet.
Kom med denne vej til Kazusa.
De tre klubber har gjort dig til dronningen af Ginza.
- Du driller altid, hr. Iizuka. - Jeg driller ikke.
Alle i Ginza kender dit navn!
- Velkommen tilbage. - Tak.
Tag den her.
- Behold byttepengene. - Mange tak.
Tak.
Ham den nye bestilte Hennessy.
Fik du hans visitkort?
Han har et ejendomsmæglerfirma. Det kører nok godt for ham.
Jeg har hygget mig. En lille gave som tak.
Hvor dejligt. Tak, hr. Sudo.
Mange tak for det.
- Lov, at du kommer igen. - Ja.
Jeg hilser lige på.
Beklager, jeg ikke fik hilst på. Jeg er Kazuko, ejeren.
Jeg hedder Sudo.
- Vi mødte hinanden forleden... - Undskyld mig.
Vi holder udsalg den 22. og 23.!
Vi har udsalg! Der er stadig tid. Kom bare ind.
- Velkommen. - Godaften.
Må jeg tage Deres jakke?
Lige et øjeblik.
Velkommen.
Jeg er glad for, at De besøger os igen, hr. Sudo.
Kom denne vej.
Altså...
Ja?
Må jeg bede om Miyuki og Megumi?
Naturligvis.
Tak. Vi glæder os til Deres næste besøg.
Behold byttepengene.
Tak, som altid.
Tak.
Værsgo.
Tak.
Tak, som altid.
Han kan vist lide de to.
Hvad?
Bliver du jaloux, Kazuko?
Din tumpe.
Om kun et par nætters søvn
Er det atter nytår
Godt arbejde i dag.
Hav en god aften.
Lad os gøre det lige så godt næste år.
- Ja. - Godt nytår.
- Godt nytår.
Kom godt hjem.
Det har været et travlt år, men forretningerne går godt.
Vi har olympiaden næste år. Økonomien vil nå nye højder.
Shinzan og Dahlia går også godt. Skal vi åbne flere næste år?
Måske...
Men jeg vil gerne bo i noget større. Og starte en ny virksomhed.
En ny virksomhed?
Det er ikke nok bare at lokke med kvinder. Jeg vil starte noget større.
Du er virkelig grådig, Kazuko.
Hr. Sudo.
Beklager. Vi har lukket nu.
Lige nu arbejder jeg med udstykninger i Karuizawa.
Men jeg har fået et problem.
Problem?
Jeg skal pludselig rejse 500.000 yen til i morgen.
Normalt ville jeg anse det som håndører, men året er snart forbi.
Bankerne er lukkede, og jeg kan ikke få fat i mine partnere.
Jeg er flov over at spørge, men...
Lån mig venligst 500.000 yen.
Jeg forstår.
Vent et øjeblik.
Lad være. Det virker skummelt.
Det er en anmodning fra en god kunde.
Han delte penge ud for at forberede dette.
Han har brugt cirka 300.000, ikke? Så tjener han 200.000 yen.
Hvem ville gøre alt det for at tjene 200.000 yen?
Tak. Jeg er dybt taknemlig.
Ingen årsag.
Men dette er første gang, vi har haft en ordentlig samtale.
- De virkede så fjern. - Ja...
For at være ærlig,
så blev jeg stamkunde for at møde Dem.
Hvad?
Da jeg stødte ind i Dem her,
var det kærlighed ved første blik.
Jeg vidste ikke, De var så veltalende.
Det var også blevet så koldt.
- Jeg vil ikke tage mere af Deres tid. - Javel.
Mange tak.
Godt nytår!
Tror du ikke, det er et fupnummer?
Selv hvis det er, så er det fint med mig.
På den kolde sidste dag på året stod jeg helt alene og ør i hovedet.
Noget skulle til at begynde i det nye år.
Det var den følelse, jeg havde.
Tekster af: Jesper Østergård Samson