Mamma, Kazuko är vaken.
Kazuko, hör du mig?
Mamma.
Dumma flicka. En dotter får inte dö före sin mor.
Hur kunde du göra så mot din mamma? Kan du berätta för oss vad som hände?
Herr Nakazono.
Jag vill driva ett eget företag.
Jag avskyr att bli utnyttjad av andra. Jag vill ha ett eget ställe.
När kom du på det här?
En dag kommer du säkert att lyckas.
Det räcker inte. Jag vill att det sker nu.
Eftersom jag överlevde måste det vara mitt öde.
Kazuko...
Jag tänker hoppa av skolan. Det är inte lönt att försöka stoppa mig.
Jag tänker aldrig bli ett offer igen.
AVSNITT TVÅ
WAKOSHA LITTERATURPRIS FÖR BÄSTA DEBUT GENOMSKINLIGA KVINNOR - MINORI UOZUMI
Ni har säkert hört talas om heliocentriska och geocentriska teorier.
Samma sak gäller i arbetslivet.
Cirkulerar du runt och hjälper andra eller hjälper du bara dig själv?
När jag började jobba för mig själv blev jag äntligen fri.
Som författare förstår du säkert känslan.
Man är inte fri som författare.
Okej. Javisst.
Så där ja.
Mamma, jag har badat.
Jag är helt slutkörd. Jag orkar inte bada Reina längre.
- Hon blir så uppspelt. Jag orkar inte... - Då ska vi se. Så.
Från och med nu får du bada henne själv.
Okej.
Så där. Kom så torkar vi dig.
- Mamma. - Ja?
Får jag använda badbomben som ser ut som en nalle i morgon?
Visst. Vet du vad som finns inuti?
- Nej. - Vi får väl se när den öppnas.
Så där. Okej, nu är det läggdags.
Dags att sova.
- Mamma. - Ja?
Kan vi skaffa en hund?
Jag har ju förklarat att vi inte kan ha husdjur hos mormor.
Men när jag träffade pappa sist, sa han att det gick bra.
När kan vi flytta hem till pappa igen?
Efter 30 blir man mindre attraktiv på marknaden...
Vi måste bo här ett tag, sen ska vi flytta till något större.
Då ska du få en hund.
Lovar du?
Mamma måste jobba nu.
God natt!
Okej, hör här.
Varför vill du...
Hur är Kazuko Hosoki som person?
Jag har knappt pratat med henne än, så jag vet inte.
Jag tror att hon har en sida som ingen känner till.
Ja, vem vet.
Du påstår att du är komiker,
men du har fått dåliga recensioner och du saknar kvinnlig charm.
Det är du medveten om, därför förlitar du dig på din ungdom.
Du tittar ofta på hennes program, mamma. Tycker du att hon är bra?
Ja, det gör jag.
Varför gillar du henne?
Hon är en frisk fläkt.
Hon talar klarspråk. Det är sällsynt nuförtiden.
Och en sak till...
Vad?
Hon har gott om pengar.
Vilken välsignelse.
Tänk att du äntligen ska få publicera din andra bok efter tio år.
Det blir säkert kul att skriva en bok om henne.
Den här gången kommer alla att vilja köpa din bok.
Jag går nu.
Du, Minori, hur länge tänker du stanna här?
- Jag vet inte. - Har du inte hittat någon ny man än?
Naturligtvis inte.
Om du ska stanna länge vill jag att du hjälper till med hyran.
Jag har hjälpt dig med Reina också. Ska vi säga 30 000 yen i månaden?
Du behöver inte tro på mig om du inte vill.
- Okej. - Bra.
...du åker raka vägen till helvetet.
Jag har hört talas om det här stället, alla säger att det är fantastiskt.
- Tydligen är det som ett konstmuseum. - Vad spännande.
Ska vi gå in?
Okej.
Hallå?
Mitt namn är Kawatani, vi har bokat ett möte.
Stig på.
Ni är väntade. Kom in.
Tiara.
Den där är säkert också värd en rejäl slant.
Varsågoda och sitt. Ni är mina gäster.
Förlåt att vi besvärar er så här.
Det är ingen fara.
Jag litar inte på tjänstefolk, det har jag aldrig gjort.
Jag sköter allting själv.
Det sägs ju att leopardens fläckar aldrig går ur.
Så här blir det när man växer upp i en fattig familj.
Hemgjort örtte. Varsågoda.
Det doftar fantastiskt.
Tack.
Det är väldigt gott.
Visst är det? Jag odlar örterna i min trädgård.
Imponerande.
Jag måste säga att ni har ett väldigt vackert hem.
Det kostade bara 1,5 miljarder yen, så det är inte så märkvärdigt.
1,5 miljarder...
Mitt hus i Kyoto kostade tre miljarder.
Hur mycket?
Jag anlitade traditionella snickare som spenderade mer än jag hade räknat med.
Mer än ni hade räknat med...
Helt otroligt.
- Anser du att jag slösar med mina pengar? - Nej, inte alls.
Det är ingen fara. Jag håller med dig.
Jag spenderar mina pengar utan att tveka och handlar utan att få dåligt samvete.
Många irriterar sig på det, men det är inget fel med att vara nyrik.
Faktum är att jag är stolt över det.
Jag började på botten och har jobbat hårt för det jag har idag.
LOKAL UTHYRES
Här är det.
- Det är en livlig gata. - Vi befinner oss bakom stationen.
Det är en liten lokal på tio kvadratmeter, men läget är utmärkt.
Den lämpar sig för vilken typ av företag som helst.
Hur mycket kostar den?
Avgifter och hyra kommer att landa på 380 000 yen.
Så mycket?
Jag hjälper dig att betala.
Vill du ha min kropp i utbyte?
Tror du verkligen det om mig?
Jag är investerare. Jag förslår ett affärsavtal.
Ett affärsavtal?
Jag vill gärna ge ditt mod och din beslutsamhet en chans.
Vad sägs?
Herr Nakazono.
Jag tar den.
Jag börjar här och jobbar mig upp till större lokaler.
Så ska det låta.
Redan nästa dag hoppade jag av skolan och började förbereda inför invigningen.
Jag hade bara tio kvadratmeter,
så jag fick noga överväga vilken sorts verksamhet jag skulle starta.
Min syster började jobba med mig, hon hatade sitt jobb på fabriken.
Vi vaknade klockan fyra varje morgon, kokade tio liter ris
och rullade boll efter boll tills våra händer blev skrynkliga.
Varsågod. Tack så mycket.
Varje morgon serverade vi risbollar och misosoppa med kaffe för 50 yen.
För att våra gäster inte skulle tröttna,
bytte vi smak på risbollarna och misosoppan varje dag.
Varsågod. Tack.
Till lunch serverade vi mackor och tonjirusoppa med ris.
Det kostade 50 yen inklusive kaffe.
Det är strax klart. Akiko, vi behöver mer inlagda plommon.
Skynda på.
- Här kommer plommonen. - Tack så mycket.
- Tonjirusoppa, tack. - Kommer strax.
Akiko, en tonjirusoppa.
Tack så mycket.
Vad sysslar du med, Akiko? Hämta soppan.
- Okej. - Tack så mycket.
Tackar. Er växel, 50 yen.
I vår bransch var det viktigt att vara snabb.
Våra kunder behövde kunna äta fort,
så vi serverade alltid ljummen soppa med små bitar i.
Tackar.
- Akiko, du får vänta med disken. - Okej.
Det var en smörgås, eller hur? Okej, ett ögonblick bara.
Akiko, hämta smörgåsen först.
- Okej. - En sekund bara.
Tackar.
Var kommer ni ifrån?
En smörgås? Tack.
- En soppa. - Ett ögonblick.
En liten förtjänst på ett stort antal var ett vinnande koncept.
Nyckeln till framgång är att veta vad folket vill ha.
Varje dag befann vi oss mitt bland våra kunder.
Om man bara sitter vid ett skrivbord och funderar dagarna i ända
kan man omöjligt förstå vad folket vill ha.
Hur länge drev ni det företaget?
Ett halvår kanske.
Bara ett halvår, trots att det var så framgångsrikt?
En dag dök det upp en man som ville köpa företaget
för tre gånger mer än vad jag hade betalat.
Du borde ha diskuterat det med mig först.
Det var mitt företag, så det var mitt beslut att fatta.
Du var bara personal, Akiko. Jag behöver inte diskutera allt med dig.
Bara personal?
Förresten, jag har planer på att starta ett nytt företag.
Vill du hjälpa mig?
Varför gjorde du så?
Jag borde aldrig ha sagt upp mig för din skull.
- Kom tillbaka! - Du borde inte ha sagt som du gjorde.
Det var du som gjorde fel!
Vad menar du? Hon slog mig!
- Du är otrolig. Lugna ner... - Stanna!
Kazuko!
Nu är det dags!
Mitt nästa projekt var en herrklubb i Shinbashi,
ett ställe där de unga affärsmännen som brukade äta på Pony, kunde ha kul.
Vi höll priserna låga
genom att använda oss av unga, oerfarna värdinnor.
GRATTIS TILL DIN NYA KLUBB JUN FRÅN EIICHI NAKAZONO
Här borta.
Ursäkta mig, jag är snart tillbaka.
Fortsätt gärna att dricka. Ursäkta mig.
Välkommen. Låt mig tända den åt dig.
Tack.
Resultatet blev ett blomstrande företag. Klubben kändes ny och fräsch
och helt olik klubbarna i Ginza, vilket lockade männen.
Efter ett år köpte jag ut min investerare
och fem år senare hade jag sparat över tre miljoner yen.
En ingångslön var under 20 000 yen på den tiden.
Hur mycket blir det om man justerar för inflationen?
Jag vet inte riktigt. Multiplicera det med 20 kanske.
- Sextio miljoner? - Och jag var bara strax över 20.
Oj! Varje dag måste ha känts som en fest.
Så var det faktiskt inte.
Kom igen, vet du verkligen inte det?
Alla värdinnor i Ginza kan delta i ekonomiska diskussioner.
Jag beklagar min okunnighet.
Det är för mycket begärt av någon som hoppat av skolan.
Det var frustrerande.
Innan dess hade jag klarat av allt med enbart mod och beslutsamhet,
men jag insåg att det inte längre räckte.
Fast besluten att motbevisa dem började jag studera på college.
Studera på college? Fast ni inte gått ut skolan?
Jag kunde naturligtvis inte registreras.
Störta Kishi! Nej till säkerhetsavtalet!
Idealistiska ungdomar väsnades överallt, men jag brydde mig inte.
Jag försökte desperat överleva i en väldigt tuff värld.
Jag balanserade studierna på dagarna med jobbet på nätterna.
Och ändå studerade jag betydligt mer än mina klasskamrater.
Dessutom utan att betala en enda yen.
Politik. Ekonomi. Filosofi. Jag läste allt jag kunde få tag på.
I början förstod jag ingenting,
men efter ett år eller två började allt falla på plats.
Jag började tycka att det var roligt.
Min kunskapstörst blev allt starkare,
och varje dag kände jag hur jag utvecklades som person.
Men som ni vet har jag en tendens att bli girig.
Kunderna i Shinbashi började snart att tråka ut mig
och jag kände mig redo att tävla mot de bästa.
I Ginza?
Jag vet att du är kapabel, men är du verkligen redo för Ginza?
Du är bara 23 år. Har du inte lite väl bråttom?
Om två år hålls olympiska spelen i Tokyo.
De här gatorna kommer att krylla av folk.
Det är nu eller aldrig.
Men standarden är högre här än någon annanstans i Japan.
Det är därför jag vill försöka.
Konkurrensen här är också den mest skoningslösa i Japan.
Det är inte så lätt som du tror.
Här är det.
FASTIGHET TILL SALU
En fastighet som den här kommer sällan ut på marknaden. Vad tycks?
Det är sant. Läget är utmärkt.
Jag tänker inreda lyxigt och tävla mot de exklusivaste klubbarna.
Jaså? Och hur mycket behöver du?
Trots mina besparingar behöver jag fem miljoner yen.
Kazuko.
Inser du hur mycket pengar du pratar om?
Tillräckligt för att köpa ett fint hus i Setagaya.
Det här är en investering på en helt annan nivå än tidigare.
Det här är min drömlokal. Snälla, herr Nakazono.
Att investera är mitt jobb.
Oavsett hur det går betalar du din skuld, om du så hamnar på gatan.
Det här är inget vänskapsavtal.
Det förstår du?
Ja, det gör jag. Jag lovar att lyckas.
Man bör vara försiktig med vad man lovar.
Tro på mig ännu en gång. Snälla.
Snälla!
- Sluta, Kazuko. Gör inte så. - Snälla, herr Nakazono!
Jag kommer att dö om du inte investerar!
Mitt liv är över.
Okej, du ska få pengarna. Ställ dig upp!
- Menar du det? - Ja.
Tack, herr Nakazono!
Jag älskar dig!
Du är så jobbig.
Jag ska göra så gott jag kan!
Vänta på mig!
Hallå! Vänta på mig!
- God dag. - God dag. Vilket härligt väder vi har.
- Ja, verkligen. - Nästa gång besöker jag dig.
- Vad duktig du är, Aya. - Jag är äldst, det är mitt jobb.
Jag förstår.
Förutsättningarna ser bra ut.
Kazuko Hosoki.
Lyckan ler mot henne. Hon kommer att bli mycket framgångsrik.
Kommer hon det? Är det säkert?
Ja.
Tack så mycket.
Men...
Men? Vad är det?
Ni kommer att kunna se hur hennes girighet växer dag för dag.
Till slut kan den komma att förtära henne helt och hållet.
Vad söt hon är.
Tänk att du ska öppna en klubb i Ginza. Du är verkligen fantastisk, Kazuko.
Borde du inte ta det lite lugnare?
Det är ingen fara, jag tar det lugnt.
Varför gråter du?
- Okej, kom till mamma. - Så ja.
Varför är du ledsen?
- Du är hos mamma. Vad är det? - Så ja.
Vad är det som är på tok?
Hon ville nog bara komma till mamma igen.
Att vara mamma klär dig verkligen, Akiko. Trivs du med det?
Det är så jobbigt. Och min man tjänar inte mycket pengar.
Men det måste vara skönt att varken ha svärmor eller svägerska.
Det är det.
Jag skulle aldrig kunna jobba på en klubb. Jag är glad att vi hade det där bråket.
Sachiko. Skulle du vilja säga upp dig och börja jobba hos mig?
Inte en chans.
Jag betalar bra.
Jag ska gifta mig med någon som har hus och bil, men ingen mamma.
Jag kan driva klubben åt dig.
Du sa att du skulle börja jobba på kontor.
Jag är så morgontrött, så jag har tänkt om.
- Allvarligt? - Vad sägs?
- Jag antar att du skulle kunna hjälpa mig. - Får jag jobbet?
- Jag ska fundera på saken. - Härligt! Jag har fått jobb!
Din dummer.
Hon sa det själv.
- Kazuko. - Ja?
Har du berättat för mamma än?
Nej.
Jag ska göra det snart.
Smaklig måltid.
Jag tar resten.
Mamma.
- Det är en sak... - Jag har pratat med herr Nakazono.
Okej.
Det finns nog ingen som är som du.
Tack vare pengarna du har tjänat har vi kunnat betala alla våra skulder.
Men fem miljoner yen är en skrämmande stor summa.
Det är ingen fara. Jag vet att min klubb kommer att bli framgångsrik.
En kvinna som spelar tuff får svårt att finna lyckan.
En dag ska jag gifta mig och jag vill också ha barn.
Att äga en klubb i Ginza är bara början. Jag tänker nå alla mina mål.
Idag bad jag en siare att spå din framtid.
Han sa din girighet till slut skulle förtära dig.
Vilket struntprat. Sådant är bara lurendrejerier.
Jag oroar mig för dig.
Men det finns inget jag kan göra åt saken.
Megumi bad mig precis om en sak.
Okej.
Tänk att dagen äntligen är här, Kazuko.
- Jag är snart tillbaka. - Okej.
God kväll, allihop.
God kväll, fröken Kazuko.
Vi ska äntligen slå upp Kazusas portar. Ni har alla mitt fulla förtroende.
Vi ska göra vårt bästa.
Nu skålar vi.
- Självaste ägaren! - Välkommen, herr Mizuno.
- Tack för att ni kom. - Gratulerar.
Min framgång är tack vare er alla. Jag hoppas att vi ses snart igen.
Tack.
Välkomna.
Jag är så glad att ni kunde komma, herr Takahashi.
God kväll. Kan jag slå mig ner?
Välkommen. Nämen, herr Nakazono!
Hejsan.
- Vi har bara plats i baren just nu. - Jag kom bara för att se hur det går.
- Vad? Ni stannar väl och tar ett glas? - Okej, men bara ett.
Okej!
Den här vägen.
Det här stället är otroligt.
Ja, Kazuko har jobbat hårt för det här.
- Du ser också ut att passa in här. - Fina kläder kan göra stor skillnad.
Slå er ner.
- En öl, tack. - Välkommen. Naturligtvis.
Se till att minnas herr Nakazono, han är vår investerare.
Jag kommer inte att glömma er.
Tack.
Herr Nakazono.
Välkommen.
Vilken fantastisk invigning.
Jag hade aldrig klarat det utan er hjälp.
Hon bad mig på sina bara knän mitt i Ginza.
Alla stirrade på mig som om jag vore värsta brottslingen.
Hon gav mig inget val.
- Det var ju nästan ett hot. - Ja, det var det.
- Okej. Ha så trevligt. - Tack.
- Får jag äran att göra er sällskap? - Jag kan inte säga nej till dig, Kazuko.
Tack så mycket.
Du kanske redan är medveten om det, men det finns monster som lurar i Ginza.
Se till att alltid vara på din vakt.
Jag kommer att jobba hårt. Jag vill ju inte hamna på gatan.
Skål för Kazusas fortsatta framgångar.
- Skål. - Skål.
Fortsatte klubben att blomstra?
Ja, det var väldigt bra tajmning.
Samhället befann sig i en snabb ekonomisk tillväxt.
Tack vare mina collegestudier
började allt fler mäktiga män inom politik och finans att besöka oss.
Jag hamnade inte på gatan.
Efter ett år hade jag betalat min skuld till herr Nakazono.
På den tiden kunde man verkligen uppfylla sina drömmar, inte sant?
Nu för tiden krossas folk av verkligheten och försöker inte ens.
De glömmer bort att drömma.
Jag ska sätta på kaffe.
- Tack så mycket. - Jag tar dem.
Tack så mycket.
Det är tråkiga tider vi lever i, eller hur?
Utan en dröm påbörjas inget nytt.
Utan en längtan blir allt ouppnåeligt.
Ni har alltid längtat efter fler saker än andra kvinnor, inte sant?
Lite girig, till och med.
Det var menat som en komplimang.
Du har rätt. Jag är girig.
PERSONALAKTER NYHETER AV INTRESSE
NY TRANSPORTMINISTER AKIMITSU NABESHIMA
KÄRA HÄLSNINGAR, KAZUKO HOSOKI
Så där ja.
Självaste ägaren!
- Jag har väntat på dig. - Välkomna.
Ursäkta mig.
- Varsågod, ta ett glas med oss. - Tack så mycket.
Mita är nyanställd hos oss.
Han kommer att ansvara för vårt nya hotell i Akasaka.
Angenämt. Kazuko, klubbens ägare.
Mitt namn är Mita. Trevligt att träffas.
Varför stirrade du så där?
Vad hände? Blev du förälskad?
Det är sant att fröken besitter en skönhet utöver det vanliga.
Ni är lika vältalig som alltid, herr Nishioka.
Mita, om du tänker ge dig in i kampen har du tuff konkurrens.
De flesta kunderna här är otroligt rika.
Vi som är här på företagets bekostnad har inte en chans.
Våra kunder är som gudar, jag vördar alla lika mycket.
Jaså? Då kanske jag har en chans ändå.
- Varsågod. - Tack.
- Tillåt mig. - Tack.
Mita, du borde bjuda ut henne på en efter.
Vad är en "efter"?
Vet du verkligen inte det?
Ta med henne på en dejt efter att klubben har stängt.
Jag förstår.
Har...
Har du planer ikväll?
Oj! Snacka om att vara het på gröten.
Tyvärr har jag redan planer.
Hon blir inte lätt att förföra. Du måste besöka henne varenda kväll.
Men kostnaden får du själv stå för.
Hon är likt en ouppnåelig blomma på det högsta bergets topp.
Säg inte så. Ni får gärna komma hit varenda kväll om ni vill.
Okej, herr Mita?
Fast om han gör det kommer han snart att vara ruinerad.
- Säger du det? - Ja.
Då får jag be om ursäkt.
Blommor till salu.
Vill ni köpa en bukett blommor?
Då ses vi då.
- Herr Kamiyama kommer om 30 minuter. - Okej.
- Välkommen. - Välkommen.
Herr Mita, vad trevligt att du kommer.
Låt mig ta din väska.
Kommer du ensam idag?
Ja, det här levererades till mitt kontor idag.
Och...
Varsågod.
Tack.
Stig på. Den här vägen.
Nej, det var inget. Jag...
- Jag undrade... - Ursäkta.
Får jag bjuda dig på en efter?
Jag är fullbokad varenda kväll den här månaden. Jag beklagar.
Jag förstår.
Varsågoda.
Nämen, välkommen.
Välkommen.
- Kazuko. - Ja?
Herr Mita har varit här tre gånger i veckan den senaste tiden.
Jag vet, han har spenderat en hel del.
Han betalar alltid kontant med ett leende, trots att han är så ung.
Tror du att han förskingrar pengar?
Inte en chans, så ordentlig som han är.
Det är precis sådana män du borde akta dig för.
I kväll är hela klubben reserverad för riksdagens medlemmar.
Minister Nabeshima kommer att närvara. Se till att ni inte begår några misstag.
- Okej. - Okej.
Ni har alltid vårt fulla förtroende.
- Är det sant? - Det är det.
Oj!
Jösses, vilken fröjd!
Vackra damer gör att alkoholen lätt slinker ner.
Jag vill tacka ministern för ert besök idag.
Jag har velat besöka er klubb sen jag hörde talas om den för ett tag sen.
Ryktena var sanna. Alla är så vackra.
- Jag hoppas att ni besöker oss igen. - Ja, naturligtvis.
Ja, snälla.
Herr Mita är här.
- Ursäkta mig ett ögonblick. - Javisst.
- Herr Mita. - Varsågod.
Tack.
Tyvärr är vi fullbokade idag.
Är det så? Då kommer jag tillbaka igen en annan dag.
Jag beklagar.
Är det du, Marohiko?
Nämen, herr Nabeshima!
Vilket sammanträffande.
Kommer du hit ofta?
Känner ministern herr Mita?
Ja, naturligtvis.
Hans far är en av mina supportrar och en av Shizuokas största markägare.
En markägare?
De sålde tre av sina berg till det nya tågprojektet.
Nu är de rent löjligt rika, inte sant?
Jag förstår.
Du har varit så hemlighetsfull, herr Mita.
Tackade du ja till mig i kväll på grund av min far?
Nej, din entusiasm fick mig på fall.
Men jag var orolig över hur mycket du spenderade.
Nu vet jag att jag inte behöver oroa mig.
Det gör mig så glad att du har tänkt på mig, Kazuko.
Dina kollegor verkade inte heller veta.
Jag är inte ens klar med utbildningen. Jag vill bli behandlad som alla andra.
Vad är dina planer för framtiden?
En dag kommer jag att behöva ta över familjeföretaget.
Min far och alla före honom har varit nöjda med att vara markägare.
Men jag är inte som dem, min plan är att starta ett företag.
Jaså? Vilken typ av företag?
Jag vill bygga ett eget hotell från grunden.
- Ett hotell? - Ja.
I Amerika finns det en stad som heter Las Vegas.
Där finns det flera enorma hotell med teatrar och kasinon.
Min familj äger runt 33 hektar land vid kusten.
Jag vill använda marken till...
Fast... det är bara en dröm i en dröm.
Ett hotell, säger ni? Det låter fantastiskt.
Välkommen.
Herr Mita, ni är ju genomblöt.
- Hämta en handduk. - Okej.
Snälla, kom in.
Har det hänt något?
Min far
har avlidit av en hjärtinfarkt.
Vad?
Jag måste flytta hem igen. Jag blev tvungen att säga upp mig också.
Jag förstår.
Jag beklagar verkligen sorgen.
Vi kommer nog aldrig att ses igen.
Så...
...jag vill tacka dig för allt.
Här är handduken.
- Ge mig ett paraply. - Ett paraply?
Herr Mita!
Herr Mita.
Snälla, ta det här paraplyet.
Tänk om...
Tänk om jag skulle be dig att följa med mig.
Vad?
Tänk om jag skulle be dig
att bli min fru så att vi tillsammans kan jaga våra drömmar.
Förlåt mig.
Jag borde inte ha sagt så. Glöm det är du snäll.
Jag blev chockad när jag hörde att Kazuko skulle gifta sig,
men det här huset förklarar saken.
Hon har alltid varit så ambitiös.
Det här passar henne som handen i handsken.
Du var orolig att hon aldrig skulle gifta sig,
nu är du orolig för att hon gör det.
Hurra!
Det här stället är så stort att man kan gå vilse här.
Vilket otroligt stort hus.
Ska du själv ta hand om klubben i Ginza nu, Hisao?
Det stämmer.
- Klarar du av det? - Det kommer att gå hur bra som helst.
- Det tvivlar jag på. - Du får tro vad du vill.
Jag har alltid trott att Kazuko skulle gifta sig rikt,
men inte så här rikt.
Ja, det här är mer än bara ett hus och en bil.
Hon har definitivt överträffat dig, Akiko. Är du avundsjuk?
Din dummer.
Du förstår dig inte på äktenskap.
Det medföljer alltid ett bagage.
Vår första natt som nygifta.
Det var lite nervöst, även för mig.
Just då hade jag inte ens i min vildaste fantasi
kunnat föreställa mig hur mitt liv skulle se ut en vecka senare.
Undertexter: Lina Olsson