‫אימא, קזוקו התעוררה.‬
‫קזוקו! את שומעת אותי?‬
‫אימא.‬
‫טיפשה שכמותך.‬
‫איזו מין בת מתה לפני אימא שלה?‬
‫למה להדאיג את אימא שלך ככה?‬
‫ספרי לנו מה קרה.‬
‫מר נקזונו.‬
‫אני רוצה עסק משלי.‬
‫אני שונאת שמנצלים אותי.‬
‫אני רוצה מקום משלי.‬
‫מאיפה זה הגיע פתאום?‬
‫אני בטוח שתשיגי את זה ביום מן הימים.‬
‫זה לא מספיק טוב. אני רוצה שזה יקרה עכשיו.‬
‫אם לא מתי, זה בטח הייעוד שלי.‬
‫קזוקו...‬
‫ואני נושרת מהתיכון.‬
‫אין טעם לנסות לעצור אותי.‬
‫לעולם לא אהיה קורבן של אף אחד שוב.‬
‫- ישר לגיהינום -‬
‫- פרק 2 -‬
‫- פרס וקושה לסופר בראשית דרכו -‬
‫שמעתם על התאוריות‬ ‫ההליוצנטרית והגאוצנטרית, נכון?‬
‫זה אותו רעיון גם בתעסוקה.‬
‫אתה מסתובב ועוזר לאחרים,‬
‫או שאתה מסתובב ועוזר לעצמך?‬
‫כשנכנסתי לעסקים לבד,‬ ‫סוף סוף הייתי חופשייה.‬
‫כסופרת, אני בטוחה שאת מבינה.‬
‫להיות סופרת לא הופך אותך לחופשייה.‬
‫בסדר.‬
‫הנה.‬
‫אימא, עשיתי אמבטיה.‬
‫אני מותשת. אני לא יכולה יותר‬ ‫להתמודד עם האמבטיות של ריינה.‬
‫היא פשוט מתרגשת כל כך, את יודעת?‬
‫הנה.‬
‫החל ממחר את אחראית על האמבטיה, הבנת?‬
‫בסדר.‬
‫הנה.‬
‫בואי נייבש אותך.‬
‫הנה.‬
‫רגע.‬
‫אוקיי.‬
‫היי?‬ ‫-כן?‬
‫אוכל להשתמש בפצצת האמבטיה עם הדוב מחר?‬
‫בטח, אבל את יודעת מה יש בפנים?‬ ‫-לא.‬
‫זו תעלומה עד שזה יוצא.‬
‫הנה.‬
‫אוקיי. זמן לישון.‬
‫תשכבי.‬
‫אימא.‬ ‫-כן?‬
‫אפשר לאמץ כלב?‬
‫אמרתי לך.‬
‫אסור חיות מחמד בבית של סבתא.‬
‫אבל כשראיתי את אבא, הוא אמר שאני כן יכולה.‬
‫מתי נחזור לבית של אבא?‬
‫ערכה של אישה צונח כשהיא מגיעה לגיל 30...‬
‫אחרי שנישאר כאן קצת,‬
‫את ואני נעבור לבית גדול יותר.‬
‫ואז תוכלי לקבל כלב.‬
‫באמת?‬
‫אימא הולכת לעבודה עכשיו.‬
‫למה לא לקרוא לאדם טיפש...‬
‫לילה טוב.‬
‫היי, את.‬
‫למה את...‬
‫היי, איזה מין אדם היא קזוקו הוסוקי?‬
‫רק התחלתי לאסוף מידע,‬ ‫אז אני עדיין לא בטוחה.‬
‫בטח יש לה צד נסתר.‬
‫מי יודע.‬
‫את אומרת שאתה קומיקאית,‬
‫אבל אין לך הישגים וחסר לך קסם נשי.‬
‫את מודעת לכך, אז את מסתמכת על הנעורים שלך.‬
‫אימא, את צופה בתוכנית שלה הרבה.‬
‫היא מוצאת חן בעינייך?‬
‫כן.‬
‫מה את אוהבת בה?‬
‫היא כל כך מרעננת.‬
‫היא לא בוררת מילים.‬
‫אין הרבה אנשים כאלה בימינו.‬
‫וחוץ מזה...‬
‫מה?‬
‫יש לה כסף.‬
‫איזו ברכה.‬
‫את, סופרת חדשה ומבטיחה,‬
‫יכולה סוף סוף לפרסם ספר שני אחרי עשור.‬
‫זה נשמע כיף לכתוב עליה ספר.‬
‫הפעם הספר שלך יימכר, אין ספק בכך.‬
‫אני יוצאת.‬
‫מינורי.‬
‫מתי את עוזבת את הדירה?‬
‫אני עדיין לא יודעת.‬
‫אין לך מישהו להתחתן איתו?‬
‫ברור שלא.‬
‫אם את נשארת לטווח ארוך,‬ ‫אני רוצה שתשלמי שכר דירה.‬
‫גם טיפלתי בריינה,‬ ‫אז מה דעתך על 30 אלף ין לחודש?‬
‫את חופשייה לפקפק במילותיי אם את רוצה.‬
‫בסדר.‬ ‫-טוב.‬
‫את הולכת ישר לגיהינום.‬
‫הנה.‬
‫שמעתי על המקום הזה, והוא בהחלט מדהים.‬
‫זה כמו מוזיאון לאמנות.‬
‫נכון.‬
‫אז, שניכנס?‬
‫בסדר.‬
‫כן?‬
‫אני קוואטאני, כאן לפגישה שנקבעה לנו.‬
‫היכנסו.‬
‫ציפינו לכם.‬
‫היכנסו בבקשה.‬
‫טיירה.‬
‫אני בטוח שהקטנה הזאת שווה הרבה.‬
‫שבו בבקשה.‬
‫אתם האורחים שלי.‬
‫אני מתנצל שהטרחנו אותך כל כך.‬
‫אל תדאגו לגבי זה.‬
‫אני לא סומכת על עוזרות בית, אפילו עכשיו.‬
‫אני עושה הכול בעצמי.‬
‫כמו שאומרים, "נמר לא משנה חברבורותיו".‬
‫זה מה שקורה כשגדלים במשפחה ענייה.‬
‫תה צמחים תוצרת בית. בבקשה, תיהנו.‬
‫איזה ניחוח נחמד.‬
‫תודה.‬
‫זה טעים מאוד.‬
‫נכון? אני מגדלת את עשבי התה בחצר האחורית.‬
‫וואו.‬
‫ואם יורשה לי להוסיף, יש לך בית מקסים.‬
‫המקום כולו עלה מיליארד וחצי ין,‬ ‫אז זה לא סיפור גדול.‬
‫מיליארד וחצי...‬
‫הבית שלי בקיוטו עלה שלושה מיליארד.‬
‫מה?‬
‫שכרתי נגרים מסורתיים ברמה גבוהה‬ ‫שהוציאו יותר ממה שציפיתי.‬
‫יותר משציפית...‬
‫זה מדהים.‬
‫זו תצוגה מגונה של עושר, נכון?‬
‫לא, ממש לא.‬
‫זה בסדר, תרגישי חופשי. זו האמת.‬
‫אני מבזבזת ללא היסוס את מה שאני מרוויחה.‬
‫אני לא מתחרטת כשאני מפנקת את עצמי.‬
‫מבקרים אותי על כך,‬
‫אבל לדעתי אין שום בעיה בלהיות נובוריש.‬
‫למעשה, אני גאה בזה.‬
‫בלי שהיה לי כלום,‬ ‫הגעתי למקום שבו אני נמצאת היום.‬
‫הגענו.‬
‫הרבה אנשים עוברים כאן.‬
‫זו דרך אחורית לתחנה.‬
‫זו חנות קטנה של עשרה מטרים רבועים,‬ ‫אבל היא במיקום מעולה.‬
‫את יכולה לנהל כאן איזה עסק שתרצי.‬
‫כמה יעלה לשכור אותה?‬
‫לדמי מפתח ושכר דירה,‬ ‫תצטרכי 380 אלף ין מראש.‬
‫כל כך הרבה?‬
‫מה שלא תוכלי לשלם, אני אשלים.‬
‫ציפית לקבל את גופי כפיצוי?‬
‫את מזלזלת בי עד כדי כך?‬
‫אני משקיע. אלה רק עסקים.‬
‫עסקים?‬
‫אני רוצה להמר‬
‫על האומץ והנחישות שלך.‬
‫אוקיי?‬
‫מר נקזונו.‬
‫אני אקח אותה.‬
‫אתחיל כאן ואתקדם למקומות גדולים יותר.‬
‫זו הגישה הנכונה.‬
‫למחרת נשרתי מהתיכון‬
‫והתחלתי להתכונן ליום הפתיחה.‬
‫היו לי רק עשרה מטרים רבועים,‬
‫אז התחבטתי קשות בשאלה איזה עסק לפתוח.‬
‫שכנעתי את אחותי להצטרף אליי,‬ ‫כי היא שנאה לעבוד במפעל.‬
‫התעוררנו כל יום בארבע לפנות בוקר,‬ ‫הכנו שבעה ק"ג וחצי של אורז,‬
‫ועיצבנו כדור אחרי כדור‬ ‫עד שעור הידיים שלנו התקמט לגמרי.‬
‫בבקשה. תודה שבאת.‬
‫בבוקר היו כדורי אורז ומרק מיסו.‬
‫עם קפה חינם, זה היה 50 ין בסך הכול.‬
‫כדי לא להימאס על הלקוחות הקבועים שלנו,‬
‫שינינו מדי יום את המרכיבים‬ ‫בכדורי האורז ובמרק המיסו.‬
‫בבקשה. תודה.‬
‫ארוחת הצהריים הייתה כריך‬ ‫או מרק טונג'ירו עם אורז.‬
‫עם קפה חינם, זה היה 50 ין בסך הכול.‬
‫מיד מגיע. אקיקו, צריך עוד שזיף כבוש.‬
‫מהר.‬
‫הנה השזיף שלך.‬
‫תודה.‬
‫תודה רבה.‬
‫אקח טונג'ירו.‬
‫בטח, תודה.‬
‫אקיקו, טונג'ירו אחד.‬
‫תודה.‬
‫מה את עושה, אקיקו? תמהרי עם הטונג'ירו.‬
‫בסדר.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה. העודף שלך הוא 50 ין.‬
‫בעסק הזה, הזמן היה גורם מכריע.‬
‫הלקוחות שלנו שאבו את האוכל שלהם,‬
‫אז הטונג'ירו הוגש פושר‬ ‫והחתיכות במרק היו קטנות.‬
‫תודה.‬
‫אקיקו, תשטפי את הכלים אחר כך.‬
‫סליחה.‬ ‫-בסדר.‬
‫כריך, נכון?‬
‫בסדר, רק רגע אחד.‬
‫אקיקו, קודם תביאי את הכריך.‬
‫בסדר.‬ ‫-רגע אחד.‬
‫תודה.‬
‫מאיפה אתה?‬
‫כריך? תודה.‬
‫טונג'ירו.‬ ‫-מיד מגיע.‬
‫רווחים קטנים בהיקף מכירות גדול‬ ‫התגלו כהצלחה.‬
‫המפתח לעסקים זה לדעת מה הלקוחות שלך רוצים.‬
‫כל יום היה משחק בסיכון גבוה‬ ‫עם אנשים אמיתיים.‬
‫אם רק תשב ליד השולחן ותהרהר בדברים,‬
‫לא תבין דבר על אנשים.‬
‫וכמה זמן ניהלת את החנות הזאת?‬
‫חצי שנה, אולי?‬
‫רק חצי שנה, עם כל הרווחים האלה?‬
‫הופיע מישהו שרצה לקנות את העסק‬
‫תמורת פי שלושה ממה ששילמתי עליו.‬
‫למה לא התייעצת איתי קודם?‬
‫אני הייתי זו שניהלה את המקום,‬
‫אז זו הייתה בחירה שלי אם לסגור או למכור.‬
‫את היית רק העוזרת, אקיקו.‬
‫אני לא צריכה להתייעץ איתך לגבי הכול.‬
‫רק העוזרת?‬
‫בכל אופן,‬
‫את רוצה לעזור בעסק חדש שאני מקימה?‬
‫למה עשית את זה?‬
‫לא הייתי צריכה להתפטר בשבילך.‬
‫רק רגע!‬
‫לא היית צריכה להגיד את זה ככה.‬
‫היית לא בסדר.‬
‫למה? היא סטרה לי.‬
‫אני לא מאמינה. תירגעי...‬
‫היי! עצרי!‬
‫קזוקו!‬
‫הנה זה בא!‬
‫המיזם הבא שלי היה מועדון אירוח בשינבאשי.‬
‫רציתי מקום בילוי לקהל הקבוע של "פוני",‬
‫שהיה מורכב מאנשי עסקים צעירים.‬
‫סיפקנו שירותים בעלות נמוכה‬
‫והעסקנו מארחות חדשות ללא ניסיון קודם.‬
‫- ברכות על פתיחת "ג'ון"‬ ‫מאייאיצ'י נקזונו -‬
‫אני כאן.‬
‫סליחה.‬
‫אני כבר חוזרת.‬
‫בבקשה תמשיכו לשתות. סליחה.‬
‫ברוך הבא. אני אדליק את זה בשבילך.‬
‫תודה.‬
‫העסק שלי פרח כתוצאה מכך.‬
‫האווירה הייתה רעננה‬ ‫ושונה ממקומות אחרים בגינזה,‬
‫מה שמשך את הגברים.‬
‫החזרתי למשקיע שלי את כספו אחרי שנה‬
‫וחסכתי יותר משלושה מיליון ין תוך חמש שנים.‬
‫משכורת התחלתית של שכיר‬ ‫הייתה אז פחות מ-20 אלף ין.‬
‫כמה זה יוצא במונחים של היום?‬
‫אני לא יודעת בדיוק. תכפילי ב-20.‬
‫שישים מיליון?‬
‫בשנות ה-20 שלי.‬
‫וואו, בטח היה ממש כיף כל יום.‬
‫טוב, האמת שלא.‬
‫בחייך, את לא יודעת אפילו את זה, גברתי?‬
‫המארחות בגינזה‬ ‫יכולות לנהל שיח כלכלי ברמה כזאת.‬
‫אני מתנצלת על הבורות שלי.‬
‫אני מניח שזה מה שקורה כשנושרים מהתיכון.‬
‫זה היה מתסכל.‬
‫עד אז פילסתי את דרכי באומץ ובנחישות,‬
‫אבל הבנתי שזה לא מספיק.‬
‫רציתי להוכיח שהם טועים והלכתי לקולג'.‬
‫רגע, קולג'? למרות שנשרת מהתיכון?‬
‫לא הייתי רשומה, כמובן.‬
‫הלאה עם קישי! לא להסכם הביטחון!‬
‫המקום המה צעירים חדורי אידאלים,‬
‫אבל זה ממש לא עניין אותי.‬
‫הייתי נואשת לשרוד את תלאות העולם הזה.‬
‫קולג' ביום, עבודה בלילה.‬ ‫להטטתי בין שניהם באותו זמן.‬
‫ולמדתי הרבה יותר מאשר רוב הסטודנטים שם.‬
‫בלי לשלם אפילו ין אחד, כמובן.‬
‫פוליטיקה. כלכלה. פילוסופיה.‬
‫קראתי כל מה שהצלחתי להשיג.‬
‫בהתחלה הכול היה ג'יבריש,‬
‫אבל אחרי שנה או שנתיים‬ ‫זה לאט לאט התחיל להיות הגיוני.‬
‫התחלתי ליהנות מזה.‬
‫התשוקה שלי לידע התחזקה,‬
‫ויכולתי להרגיש שאני מתפתחת מיום ליום.‬
‫אבל אני מסוג האנשים שנהיים חמדנים.‬
‫השתעממתי עם הלקוחות בשינבאשי.‬
‫רציתי להתחרות בזירה של הגדולים ביותר.‬
‫את מתכוונת לגינזה?‬
‫אני יודע שאת מסוגלת, אבל לנהל עסק בגינזה?‬
‫אתה רק בת 23. את לא רצה קצת מהר מדי?‬
‫אולימפיאדת טוקיו בעוד שנתיים.‬
‫הרחובות האלה יהיו מלאים בעוד יותר אנשים.‬
‫זה עכשיו או לעולם לא.‬
‫אבל הסטנדרטים כאן‬ ‫גבוהים יותר מבכל מקום אחר ביפן.‬
‫בגלל זה אני רוצה לנסות.‬
‫זה גם המקום הכי תחרותי וחסר רחמים ביפן.‬
‫זה לא קל כמו שאת חושבת.‬
‫הגענו.‬
‫- נכס למכירה -‬
‫נכס כזה טוב לא מוצאים בכל יום.‬
‫מה דעתך?‬
‫זה נכון. הוא במיקום מעולה.‬
‫אני אשקיע הרבה בעיצוב הפנים‬ ‫ואתחרה בשאר כמועדון יוקרה.‬
‫וכמה את צריכה?‬
‫אפילו עם החסכונות שלי,‬ ‫חסרים לי חמישה מיליון ין.‬
‫קזוקו.‬
‫את יודעת כמה כסף זה?‬
‫מספיק כדי להשיג לך בית נחמד בסטגאיה.‬
‫זו כבר השקעה ברמה אחרת.‬
‫אני נחושה בדעתי לפתוח כאן עסק.‬
‫בבקשה, מר נקזונו.‬
‫אני מקצוען.‬
‫אם זה ייכשל,‬
‫אסחט אותך עד הטיפה האחרונה‬ ‫כדי לקבל את הכסף בחזרה, אפילו שזו את.‬
‫את מוכנה לזה?‬
‫כן.‬
‫אני מבטיחה שאצליח.‬
‫אסור להקל ראש בהבטחות.‬
‫תהמר עליי שוב.‬
‫בבקשה.‬
‫בבקשה!‬
‫קזוקו, תפסיקי. אל תעשי את זה כאן.‬ ‫-בבקשה, מר נקזונו!‬
‫אם לא תשקיע, אני אמות!‬
‫החיים שלי נגמרו עכשיו.‬
‫בסדר, אני אשלם! קומי כבר!‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫תודה, מר נקזונו!‬
‫אני אוהבת אותך!‬
‫אף פעם לא קל איתך!‬
‫אני אעשה כמיטב יכולתי!‬
‫רגע!‬
‫היי, חכה!‬
‫שלום.‬
‫שלום. איזה מזג אוויר יפה.‬
‫בהחלט.‬
‫אבוא לבקר אותך בפעם הבאה.‬
‫איזו ילדה טובה את, איה.‬
‫זה התפקיד שלי כאחות הגדולה.‬
‫הבנתי.‬
‫התקרבות. סיכויים טובים.‬
‫קזוקו הוסוקי.‬
‫המזל מחייך אליה. היא תזכה להצלחה גדולה.‬
‫כן? אתה בטוח?‬
‫כן.‬
‫תודה.‬
‫אבל...‬
‫אבל... מה?‬
‫החמדנות שלה תגדל לנגד עינייך.‬
‫יום אחד, החמדנות שלה תבלע את כולה.‬
‫חמוד כל כך!‬
‫סוף סוף, מועדון בגינזה, אה?‬
‫את בהחלט מדהימה, קזוקו.‬
‫את בטוחה שאת לא דוחקת בעצמך יותר מדי?‬
‫אני לא דוחקת בעצמי בכלל.‬
‫אוי, לא. למה את בוכה?‬
‫אוקיי, בואי הנה.‬ ‫-הכול בסדר.‬
‫הכול בסדר. מה קרה?‬
‫אני מחזיקה אותך. מה קרה?‬ ‫-הכול בסדר.‬
‫מה קרה?‬
‫אני מניחה שהיא מעדיפה להיות עם אימא שלה.‬
‫אקיקו, את באמת נראית כמו אימא עכשיו.‬
‫את נהנית?‬
‫כל דבר הוא מאבק.‬
‫ובעלי לא מרוויח הרבה כסף.‬
‫אבל נכון שזה נחמד בלי חמות או גיסה?‬
‫זה נכון.‬
‫אני לא יכולה לדמיין את עצמי‬ ‫עובדת במועדון בגינזה.‬
‫אני שמחה שעזבתי אחרי המריבה שלנו.‬
‫היי, סצ'יקו.‬
‫רוצה להתפטר מהעבודה שלך ולהצטרף אליי?‬
‫אין מצב.‬
‫תרוויחי כסף.‬
‫אני אתחתן עם בחור‬ ‫שיש לו בית ומכונית, ואין לו חמות.‬
‫מה אם אני אהפוך למנהל?‬
‫אמרת שתחפש עבודה בתאגיד, היסאו.‬
‫אני שונא לקום מוקדם, אז אני מתחיל להתחרט.‬
‫אתה רציני?‬ ‫-אז?‬
‫אני מניחה שתוכל לעזור במשהו.‬
‫אז התקבלתי?‬
‫אני אשקול את זה.‬
‫יש! זו הצעת עבודה!‬
‫אתה מטומטם!‬
‫זו הייתה לגמרי הצעה.‬
‫קזוקו.‬ ‫-כן?‬
‫סיפרת לאימא?‬
‫לא.‬
‫אעשה את זה בקרוב.‬
‫הנה ההזמנה שלך.‬
‫אני אחליף אותך.‬
‫אימא.‬
‫תקשיבי...‬ ‫-שמעתי ממר נקזונו.‬
‫אני מבינה.‬
‫את באמת משהו.‬
‫הודות לרווחים שלך,‬
‫שילמנו את כל החוב שלנו.‬
‫אבל את יודעת, קזוקו,‬
‫חמישה מיליון ין זה מפחיד.‬
‫זה בסדר. אני אוודא שזה יצליח.‬
‫אני בטוחה בעצמי.‬
‫כשאישה מתנהגת בקשיחות,‬
‫היא לא תמצא אושר כאישה.‬
‫אני אתחתן יום אחד,‬
‫ואני רוצה גם ילדים.‬
‫להיות הבעלים של מועדון בגינזה זה לא הכול.‬
‫אני מתכוונת להשיג כל מה שאני רוצה.‬
‫ביקשתי היום ממגיד עתידות לקרוא את עתידך.‬
‫הוא אמר שיום אחד החמדנות תבלע אותך.‬
‫זה מגוחך.‬
‫ברור שזו תרמית.‬
‫אני דואגת לך.‬
‫זה כל מה שאני יכולה לעשות בשבילך עכשיו.‬
‫מגומי בדיוק ביקשה ממני טובה.‬
‫אני מבינה.‬
‫היום סוף סוף הגיע, קזוקו.‬
‫אני כבר חוזר.‬ ‫-בסדר.‬
‫שלום לכולכן.‬
‫שלום, גברת קזוקו.‬
‫סוף סוף הגיע יום הפתיחה של "קזוסה".‬
‫אני סומכת עליכם.‬
‫נעשה כמיטב יכולתנו.‬
‫בואו נרים כוסית.‬
‫גברתי.‬
‫ברוך הבא, מר מיזונו.‬
‫תודה שבאתם.‬ ‫-ברכותיי.‬
‫הכול בזכותכם.‬
‫אני מקווה שנתראה שוב.‬
‫תודה.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫אני כל כך שמחה שאתה כאן, מר טקהאשי.‬
‫ערב טוב. הרשו לי להצטרף אליכם.‬
‫ברוך הבא.‬
‫מר נקזונו!‬
‫היי.‬
‫יש לנו רק מקומות בבר כרגע.‬
‫באתי רק לראות את המקום.‬
‫מה? בבקשה, תישאר למשקה.‬
‫אולי רק אחד.‬
‫נפלא!‬
‫מכאן.‬
‫וואו, המקום הזה פורח.‬
‫קזוקו עבדה בפרך בשביל זה.‬
‫גם אתה נראה כאן לגמרי בבית, היסאו.‬
‫זו בטח החליפה.‬
‫כאן.‬
‫בירה, בבקשה.‬ ‫-ברוך הבא. כבר מגיע.‬
‫תדאג לזכור את מר נקזונו. הוא המשקיע שלנו.‬
‫אני אזכור אותך היטב.‬
‫תודה.‬
‫מר נקזונו.‬
‫ברוך הבא.‬
‫איזו התחלה נהדרת.‬
‫לא יכולתי לעשות את זה בלי עזרתך.‬
‫תאר לעצמך שמישהי‬ ‫משתטחת לרגליך במרכז גינזה.‬
‫כולם הסתכלו עליי כאילו הייתי סוג של נבל.‬
‫איזו ברירה הייתה לי?‬
‫איום מוסווה היטב.‬
‫בהחלט.‬
‫טוב, תיהנה.‬
‫תודה.‬
‫אני יכולה גם להתכבד בכוסית?‬
‫אני לא יכול לסרב לך, קזוקו.‬
‫תודה.‬
‫אולי את כבר יודעת את זה,‬
‫אבל יש מפלצות שאורבות בגינזה.‬
‫תהיי ערנית תמיד.‬
‫אני אעבוד בפרך כדי שלא תצטרך‬ ‫לסחוט אותי עד הטיפה האחרונה שלי.‬
‫ובכן, להצלחה העתידית של "קזוסה"...‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫המועדון המשיך לשגשג?‬
‫כן, גם אלה היו זמנים טובים.‬
‫היינו במהלכה של צמיחה כלכלית מהירה.‬
‫הודות ללימודים שלי,‬
‫גם פוליטיקאים וכלכלנים גדולים‬ ‫התחילו לבקר אצלנו.‬
‫לא היה צורך לסחוט אותי‬ ‫עד לטיפה האחרונה שלי.‬
‫הצלחתי לשלם למר נקזונו תוך שנה.‬
‫וואו, זו באמת הייתה תקופה‬ ‫של תקוות וחלומות.‬
‫כיום, המציאות מרסקת את האנשים‬ ‫והם אפילו ולא מנסים.‬
‫הם שוכחים לחלום.‬
‫אני אכין קפה.‬ ‫-מה?‬
‫תודה.‬ ‫-אני אקח את אלה.‬
‫תודה.‬
‫אלה זמנים משעממים, נכון?‬
‫בלי חלום, שום דבר לא מתחיל.‬
‫בלי תשוקה, לא ניתן להשיג דבר.‬
‫את אישה עם תשוקות חזקות יותר‬ ‫מאשר של האדם הממוצע, נכון?‬
‫חמדנית, אפילו.‬
‫זו הייתה מחמאה.‬
‫את צודקת. אני חמדנית.‬
‫- שינויים בכוח אדם -‬
‫- שר התחבורה החדש אקימיצ'ו נבשימה -‬
‫- מכל הלב, קזוקו הוסוקי -‬
‫הנה.‬
‫היי, גברתי!‬
‫חיכינו לך!‬ ‫-ברוכים הבאים.‬
‫סליחה.‬
‫תשתי משהו, גברתי.‬
‫תודה.‬
‫אה. זה הבחור החדש שלנו, מיטה.‬
‫הוא אחראי על המלון שאנחנו פותחים באקאסאקה.‬
‫נעים מאוד. אני קזוקו, הבעלים.‬
‫אני מיטה. נעים מאוד.‬
‫על מה חלמת?‬
‫נו, התאהבת?‬
‫אחרי הכול, יופי כזה לא קל למצוא.‬
‫אתה כל כך חלקלק עם מילותיך, מר נישוקה.‬
‫אבל שתדע לך, מיטה,‬
‫אם תרדוף אחריה, יש לך תחרות קשה.‬
‫רוב הלקוחות כאן עשירים כקורח.‬
‫לבחורים כמונו,‬ ‫שמבלים על חשבון החברה, אין סיכוי.‬
‫הלקוחות שלנו הם כמו אלים.‬
‫אני מתייחסת לכולם באופן שווה.‬
‫אה? אז אולי יש לי סיכוי.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫תרשי לי.‬ ‫-תודה.‬
‫מיטה, מה דעתך להזמין אותה ל"אפטר"?‬
‫מה זה "אפטר"?‬
‫היי, אף פעם לא שמעת על "אפטר"?‬
‫יוצאים לדייט אחרי שהמועדון נסגר.‬
‫אני מבין.‬
‫אה...‬
‫יש לך תוכניות הערב?‬
‫היי, אתה פשוט הולך על זה?‬
‫אני מצטערת, יש לי התחייבות מוקדמת.‬
‫לא כל כך קל לפתות אותה.‬ ‫אתה צריך לבקר אותה כל ערב.‬
‫אבל אנחנו לא יכולים לתת לטירון‬ ‫לבלות על חשבון החברה.‬
‫ביסודו של דבר, היא פרח בלתי מושג‬ ‫הגדל במרומי הפסגות.‬
‫אל תהיה כזה. בבקשה, תבואו בכל יום.‬
‫בסדר, מר מיטה?‬
‫גברתי, זה יביא אותו לפשיטת רגל.‬
‫זה נכון.‬ ‫-כן.‬
‫אני מתנצלת.‬
‫פרחים למכירה.‬
‫תרצו פרחים?‬
‫תרצה פרחים?‬
‫אנחנו מצפים לכם.‬
‫מר קמיאמה, שלושה אנשים, בעוד 30 דקות.‬
‫אני מבינה.‬
‫ברוכים הבאים.‬ ‫-ברוכים הבאים.‬
‫מר מיטה, באת לבקר?‬
‫אני אקח ממך את התיק.‬
‫אתה לבד היום?‬
‫כן. זה נמסר למשרד שלי היום.‬
‫אה...‬
‫הנה.‬
‫תודה.‬
‫בבקשה, מכאן.‬
‫זה שום דבר. אה...‬
‫סליחה.‬
‫אפשר להזמין אותך ל"אפטר"?‬
‫אני תפוסה בכל ערב החודש. אני מצטערת.‬
‫הבנתי.‬
‫תיהנו.‬
‫ברוך הבא.‬
‫קזוקו.‬
‫כן?‬
‫מר מיטה מגיע שלוש פעמים בשבוע. זה בסדר?‬
‫אני יודעת, הוא מבזבז לא מעט.‬
‫הוא תמיד משלם במזומן, ובחיוך.‬
‫הוא איש עסקים צעיר.‬
‫את חושבת שהוא מועל בכסף?‬
‫אין מצב. הוא ישר מדי.‬
‫את צריכה להיזהר מבחורים כאלה.‬
‫המועדון כולו מוזמן היום לחברי הדיאט.‬
‫זה כולל את השר נבשימה.‬
‫הקפידו במיוחד שלא לעשות טעויות.‬
‫כן, גבירתי.‬
‫טוב, אנחנו סומכים עליכן.‬
‫זה נכון?‬ ‫-בהחלט.‬
‫וואו!‬
‫בחיי, איזה תענוג!‬
‫ליד נשים יפות כמוכן האלכוהול מחליק בקלות.‬
‫אדוני השר, תודה רבה שבאת היום.‬
‫שמעתי על המועדון שלך כבר מזמן,‬
‫אז רציתי לבקר.‬
‫השמועות היו נכונות. כולן יפות.‬
‫אני מקווה שתמשיך לבקר.‬
‫כן, כמובן.‬
‫בבקשה.‬
‫גברתי, מר מיטה כאן.‬
‫מיד אשוב.‬
‫בטח.‬
‫מר מיטה.‬ ‫-הנה.‬
‫תודה.‬
‫סליחה, אנחנו מלאים היום.‬
‫אה, הבנתי. אבוא בפעם אחרת.‬
‫אני מצטערת.‬
‫היי, זה אתה, מרוהיקו?‬
‫מר נבשימה!‬
‫איזה צירוף מקרים.‬
‫גם אתה פוקד את המקום הזה?‬
‫אדוני השר, אתה מכיר את מר מיטה?‬
‫כמובן. אבא שלו הוא אחד התומכים שלי.‬
‫בעל קרקעות גדול בשיזואוקה.‬
‫בעל קרקעות גדול?‬
‫הם מכרו שלושה הרים‬ ‫לטובת נתיב רכבות הקליע החדשות.‬
‫עכשיו הם עשירים עד כדי גיחוך, נכון?‬
‫אני מבינה.‬
‫היית כל כך חשאי לגבי עצמך, מר מיטה.‬
‫הצטרפת אליי הערב כי שמעת על אבא שלי?‬
‫לא. פשוט נכנעתי להתלהבות שלך.‬
‫חששתי שאתה מבזבז מעבר ליכולתך.‬
‫אבל לא היה צורך לדאוג.‬
‫אני כל כך שמח שחשבת עליי, קזוקו.‬
‫נראה שלא סיפרת גם לעמיתיך לעבודה.‬
‫אני עדיין מתלמד,‬ ‫אז אני לא רוצה שהם יתייחסו אליי אחרת.‬
‫מה התוכניות שלך לעתיד?‬
‫יום אחד אצטרך לקחת לידיי את העסק המשפחתי.‬
‫אבא שלי וכל מי שהיה לפניו‬ ‫הסתפקו בלהיות בעלי אדמות.‬
‫אבל אני שונה.‬
‫אני מתכנן להשתמש בנכסים שלנו‬ ‫כדי לפתוח עסק.‬
‫וואו, איזה סוג של עסק?‬
‫אני רוצה להקים מלון ולבנות אותו במו ידיי.‬
‫מלון?‬
‫כן.‬
‫בארה"ב יש עיר ששמה לאס וגאס.‬
‫יש בה כמה מלונות ענק‬ ‫משולבים עם תיאטראות ובתי קזינו.‬
‫למשפחה שלי יש 330 דונם של אדמה ליד החוף.‬
‫אני אשתמש בשטח הזה ו...‬
‫טוב, זה בסך הכול חלום בתוך חלום.‬
‫מלון, אה?‬
‫זה נפלא.‬
‫ברוך הבא.‬
‫מר מיטה, אתה רטוב לגמרי.‬
‫תביא לי מגבת.‬ ‫-בסדר.‬
‫בבקשה, תיכנס.‬
‫מה קרה?‬
‫אבא שלי...‬
‫נפטר בפתאומיות מהתקף לב.‬
‫מה?‬
‫אני חוזר עכשיו לכפר.‬
‫נאלצתי גם להתפטר.‬
‫אני מבינה.‬
‫אני משתתפת בצערך.‬
‫אני חושב שלא נתראה שוב לעולם.‬
‫אה...‬
‫תודה לך על הכול.‬
‫הנה המגבת.‬
‫תביאי לי מטרייה.‬ ‫-מטרייה?‬
‫מר מיטה.‬
‫מר מיטה. בבקשה תשתמש במטרייה הזאת.‬
‫מה אם...‬
‫מה אם אבקש ממך לבוא איתי?‬
‫מה?‬
‫מה אם אציע לך‬
‫להתחתן איתי ולרדוף אחרי החלומות שלנו יחד?‬
‫אני מצטער.‬
‫מה אני מקשקש?‬
‫תשכחי שאמרתי משהו.‬
‫לא האמנתי כששמעתי שקזוקו מתחתנת,‬
‫אבל הבית הזה שכנע אותי אחרת.‬
‫הבחורה הזאת שאפתנית מאוד.‬
‫היא מתמקמת בדיוק במקום אליו היא שייכת.‬
‫חששת שהיא לא תתחתן,‬
‫ועכשיו את חוששת שהיא כן.‬
‫הידד!‬
‫המקום כל כך גדול, אפשר ללכת לאיבוד.‬
‫איזה בית גדול.‬
‫היסאו, עכשיו אתה מנהל את המועדון בגינזה?‬
‫נכון מאוד.‬
‫אתה תהיה בסדר?‬
‫תשאירו את זה לי.‬
‫לא הייתי מצפה להרבה.‬
‫תגידי מה שאת רוצה.‬
‫תמיד ידעתי שקזוקו תתחתן עם אדם עשיר,‬
‫אבל לא תיארתי לעצמי כמה.‬
‫כן, זה מעבר לרצון בבית ובמכונית.‬
‫היא באמת התעלתה עלייך, אקיקו.‬ ‫את בטח מקנאה.‬
‫איזה טיפש.‬
‫אתה לא מבין כלום בנישואים.‬
‫הם מגיעים עם מטען נוסף.‬
‫הלילה הראשון שלנו כזוג טרי.‬
‫זה היה קצת מורט עצבים, אפילו בשבילי.‬
‫באותו זמן, אפילו בחלומותיי הפרועים ביותר‬
‫לא דמיינתי איך הדברים ייראו שבוע לאחר מכן.‬
‫תרגום כתוביות: אריק סיבן‬