Mor, Kazuko er vågnet!
Kazuko! Kan du høre mig?
Mor...
Dit fjols! En datter må aldrig dø før sin mor.
Hvorfor vil du gøre din mor bange?
Fortæl os, hvad der skete.
Hr. Nakazono.
Jeg vil have min egen virksomhed. Jeg hader at blive udnyttet af andre.
Jeg vil have mit eget.
Hvorfor taler du om den slags?
Det skal du nok komme til.
Nej, det skal ske nu. Når jeg ikke døde, må det være min skæbne.
Kazuko...
Jeg dropper ud af gymnasiet. Du kan ikke stoppe mig.
Jeg vil aldrig være nogens offer igen.
PRIS FOR BEDSTE LITTERÆRE DEBUT
Du har vel hørt om heliocentriske og geocentriske teorier?
Det samme gælder, når man taler om arbejde.
Flytter man sig ved at hjælpe andre?
Eller flytter man sig ved at hjælpe sig selv?
Da jeg blev selvstændig, var jeg endelig fri.
Som forfatter forstår du det sikkert.
Man er ikke fri som forfatter.
Mor, jeg har været i bad!
Jeg er udmattet! Jeg kan ikke klare at bade Reina længere.
Hun kommer helt op at køre.
Sådan.
- Du klarer badet fra i morgen. - Okay.
Sådan. Så tørrer vi dig.
- Mor? - Ja?
Må jeg bruge badebomben i morgen?
- Ja, men ved du, hvad der er indeni? - Nej.
Det er et mysterium.
Så er det klaret.
Nu er det sengetid.
Læg dig ned.
- Mor? - Ja.
Må vi få en hund?
Det har jeg sagt. Vi må ikke have kæledyr her hos bedstemor.
Men da jeg besøgte far, sagde han, jeg godt måtte.
Hvornår kan vi tage hjem til far?
En kvindes markedsværdi falder, når...
Når vi har boet her lidt, finder du og jeg et sted med mere plads.
- Så kan du få en hund. - Er det rigtigt?
Mor skal på arbejde nu.
Godnat!
Du der.
Hvorfor vil du...
Hvordan er Kazuko Hosoki?
Jeg ved det ikke helt endnu.
- Hun har sikkert en skjult side. - Hvem ved?
Du er komiker, men dine optrædener er ringe, og du mangler kvindelig charme.
Du ved det godt, så du må udnytte din ungdom.
Mor, du ser tit hendes show. Kan du lide hende?
Ja.
- Hvad kan du lide ved hende? - Hun er forfriskende.
Hun taler ikke udenom. Det er sjældent nu til dags.
Og desuden...
Hvad?
Hun har mange penge. En sand velsignelse.
Du, en lovende ung forfatter,
kan endelig udgive en ny en bog efter ti år.
Det lyder sjovt at skrive en bog om hende.
Det bliver helt sikkert en bestseller denne gang.
Jeg går nu.
Minori. Hvornår flytter du?
- Jeg ved det ikke. - Har du ikke en ægtemand i sigte?
Selvfølgelig ikke.
Hvis I bliver her længe, skal du betale husleje.
Jeg har også passet Reina, så 30.000 yen om måneden?
Du kan bare tvivle på mine ord, hvis du vil.
- Fint nok. - Godt.
...ryger du direkte i helvede.
Jeg havde hørt om det hus, men det er godt nok fantastisk.
Det ligner et kunstmuseum.
Ja, det gør.
Skal vi gå ind?
Ja.
Hallo?
Mit navn er Kawatani. Vi har en aftale.
Kom ind.
Vi har ventet jer.
Velkommen.
Tiara-skat.
Den har sikkert også været dyr.
Sæt jer bare.
I er mine gæster.
Jeg beklager, at De skal gøre alt det for os.
Det er intet problem.
Jeg er ikke afhængig af husassistenter, selv ikke nu.
Jeg gør alting selv.
Man kan ikke løbe fra den, man er.
Sådan er det, når man er vokset op i fattigdom.
Hjemmelavet urtete. Værsgo.
Sikke en dejlig aroma.
Mange tak.
Den er skøn.
Ja, ikke? Jeg dyrker urterne i min baghave.
Hvis jeg må være så fri, så har De et dejligt hjem.
Det kostede 1,5 milliarder yen, så det er ikke så galt.
1,5 milliarder...
Mit hus i Kyoto kostede tre milliarder.
Hvad?
Jeg hyrede dygtige tømrere, som brugte mere end forventet.
Mere end forventet...
Utroligt.
- Det er vulgært, ikke? - Nej, slet ikke.
Bare sig det. Det er jo sandheden.
Jeg bruger det, jeg tjener, uden at tøve. Jeg fortryder intet.
Jeg får kritik for det, men jeg vil gerne vise, at jeg er nyrig.
Jeg er faktisk stolt af det.
Jeg var ingenting og er selv kommet til tops.
TIL LEJE
Så er vi her.
- Der kommer mange forbi her. - Det er lige ved stationen.
Det er et lille lokale, men beliggenheden er god.
Det kan bruges til hvad som helst.
Hvad koster det at leje?
Med forskud og husleje skal der lægges 380.000 yen.
Så meget?
Jeg skal nok spæde til.
Forlanger De så min krop?
Hvad tror du om mig? Jeg er investor. Det er bare forretning.
Forretning?
Jeg vil gerne investere i dit mod og din beslutsomhed.
Hvad siger du?
Hr. Nakazono.
Jeg tager det.
Jeg starter her og arbejder mig op til større lokaler.
Sådan skal det lyde.
Dagen efter droppede jeg ud af gymnasiet og begyndte at forberede åbningsdagen.
Jeg havde kun få kvadratmeter,
så jeg spekulerede over, hvilken virksomhed det skulle være.
Jeg fik min søster med, for hun hadede sit arbejde på fabrikken.
Vi vågnede klokken fire hver morgen, kogte fem gryder ris
og lavede utallige onigiri med hænderne, indtil de blev rynkede.
Værsgo. Mange tak.
Om morgenen var det onigiri og misosuppe. For 50 yen inklusive kaffe.
For at give vores stamgæster variation,
ændrede vi ingredienserne i maden hver dag.
Værsgo. Tak.
Frokost var sandwich eller tonjiru-suppe. Med kaffe kostede det 50 yen.
Akiko, vi skal bruge flere syltede blommer.
Skynd dig.
- Her er din blomme. - Tak.
- En tonjiru. - Ja tak.
Akiko, en tonjiru.
Mange tak.
Hvad laver du, Akiko? Skynd dig med tonjiruen.
- Javel. - Tak.
Tak. Det bliver 50 yen.
I denne branche var hastigheden afgørende.
Vores kunder skovlede maden ned,
så tonjiruen var lunken og havde kun små bidder.
Akiko, du må vaske op senere.
Undskyld.
En sandwich, ikke? Øjeblik.
Akiko, hent sandwichen først.
- Javel. - Øjeblik.
Hvor er du fra?
Mange Tak.
- En tonjiru. - Så gerne.
Små avancer på stort volumen var en kæmpe succes.
Nøglen til succes er at vide, hvad ens kunder vil have.
Hver dag var en kamp med meget på spil.
Hvis man bare sidder ved sit skrivebord og spekulerer,
forstår man ikke andre mennesker.
Hvor længe drev De den butik?
Måske et halvt år?
Kun et halvt år, når profitten var så stor?
Nogen ville købe forretningen for tre gange, hvad jeg betalte for den.
Hvorfor talte du ikke med mig først?
Det var mig, der drev stedet,
så jeg bestemte, om vi lukkede eller solgte.
Du hjalp bare til, Akiko. Jeg behøver ikke inddrage dig i alting.
Jeg hjalp bare til?
Vil du forresten hjælpe mig med en ny virksomhed, jeg starter?
Hvad var det?
Jeg skulle aldrig have sagt mit job op!
Vent!
- Du skulle ikke have sagt det sådan. - Det var din fejl!
Hvorfor? Hun slog mig!
Du er for meget. Tag det ro...
Stop!
Kazuko!
Så er det nu!
Mit næste projekt var en privat klub i Shinbashi.
Jeg ville have et sted, hvor unge forretningsmænd kunne have det sjovt.
Priserne blev holdt nede med friske, nye amatører som værtinder.
TILLYKKE MED CLUB JUN FRA EIICHI NAKAZONO
Undskyld mig et øjeblik.
Bare drik videre.
- Velkommen. Jeg tænder den for Dem. - Tak.
Min forretning blomstrede af den grund.
Den havde en friskere stemning end stederne i Ginza, hvilket tiltrak mændene.
Jeg betalte min gæld tilbage på et år
og lagde over tre millioner yen til side på fem år.
En startløn lå typisk på under 20.000 yen dengang.
Hvor meget er det i nutidspenge?
Jeg er ikke sikker. Man kan gange med 20.
Tres millioner?
- I starten af tyverne. - Det må have været et sjovt liv.
Det var det faktisk ikke.
Ved De ikke engang det?
Værtinderne i Ginza kan godt deltage i snak om økonomi.
Jeg beklager min uvidenhed.
Sådan er det vel, når man dropper ud af gymnasiet.
Det var frustrerende.
Jeg havde masser af mod og beslutsomhed, men jeg indså, at det ikke var nok.
Jeg ville bevise, de tog fejl, og begyndte på universitetet.
Universitetet? Uden at have gennemført gymnasiet?
Jeg var selvfølgelig ikke indmeldt.
Det var fuld af unge med brændende idealer,
men jeg var ligeglad.
Jeg ville bare overleve i verden, som den var.
Studier om dagen, arbejde om aftenen. Jeg klarede begge dele.
Og jeg studerede hårdere end de fleste andre.
Selvfølgelig uden at betale en eneste yen.
Politik, økonomi, filosofi.
Jeg læste alt, jeg kunne få fat i.
I starten gav det ingen mening,
men det gjorde det efter et år eller to.
Jeg begyndte at synes om det.
Min tørst efter viden blev stærkere, og jeg lærte noget nyt hver eneste dag.
Men jeg er typen, der bliver grådig.
Kunderne i Shinbashi begyndte at kede mig. Jeg ville spille på den store scene.
Mener De Ginza?
Du er dygtig, men en forretning i Ginza?
Du er kun 23 år gammel. Har du ikke lidt for travlt?
OL i Tokyo er om to år.
Gaderne bliver endnu mere proppede. Det er nu eller aldrig.
Men standarden her er højere end noget andet sted i Japan.
Det er derfor, jeg vil prøve det.
Konkurrencen er også brutal. Det er ikke så nemt, som du tror.
Så er vi her.
TIL SALG
Sådan en ejendom er sjældent på markedet.
Hvad synes du?
Det er rigtignok en god beliggenhed.
Jeg vil lave en stor ombygning og markedsføre den som en luksusklub.
Og hvor meget har du brug for?
Selv med min opsparing mangler jeg fem millioner.
Kazuko.
Ved du, hvor mange penge det er?
Man kan købe et fint hus i Setagaya for det beløb.
Det er en helt anden slags investering.
Jeg er fast på besluttet på det. Vil du ikke nok, hr. Nakazono?
Jeg er professionel.
Hvis det mislykkes, skal jeg nok vride mine penge ud af dig.
Er du klar til det?
Ja.
Jeg lover, det lykkes.
Løfter skal tages alvorligt.
Sats på mig en gang til. Jeg beder dig.
Jeg beder dig!
- Du vækker opsigt. - Jeg beder dig, hr. Nakazono!
Hvis du ikke investerer, dør jeg!
Mit liv er forbi nu!
Jeg skal nok betale! Rejs dig op!
- Virkelig? - Ja.
Tak, hr. Nakazono!
Jeg elsker dig!
Du er alt for meget.
Jeg skal nok gøre mit bedste!
Vent!
Stop!
- Hej! - Dejligt vejr i dag.
Ja, det er det.
Jeg kommer og besøger dig.
Hvor er du en god pige, Aya.
- Jeg er storesøster. Det er mit job. - Skønt.
Tilnærmelsen. Gode udsigter.
Kazuko Hosoki.
Heldet tilsmiler hende. Hun vil få stor succes.
- Er De sikker? - Ja.
Mange tak.
Men...
Men hvad?
Hendes grådighed vil vokse for øjnene af dig.
En dag vil hendes grådighed måske fortære hende.
Så sød.
Endelig en klub i Ginza.
Du er fantastisk, Kazuko.
Nu lægger du ikke for meget pres på dig selv?
Jeg presser slet ikke mig selv.
Hvorfor græder du?
Kom du herhen.
Rolig nu.
Hvad er der galt?
Hun foretrækker nok at være hos sin mor.
Akiko, du ligner virkelig en mor nu.
- Er det sjovt? - Alt er en kamp.
Og min mand tjener ikke mange penge.
Men er det ikke rart uden en svigermor eller svigerinde?
Jo, det er det.
Jeg kunne ikke forestille mig at arbejde på en klub i Ginza.
Det var godt, vi havde det skænderi.
Sachiko. Siger du dit job op og kommer med mig?
- Aldrig i livet. - Du ville tjene godt.
Jeg gifter mig med en mand, der har hus, bil og ingen svigermor.
Jeg kunne blive leder?
Du skulle jo have et normalt job, Hisao.
- Jeg hader at stå tidligt op. - Mener du det?
- Nå? - Du kunne nok godt bruges.
- Så jeg er ansat? - Jeg overvejer det.
Sådan! Jobbet er hjemme!
- Du er et fjols. - Hun tilbød det.
- Kazuko. - Ja?
Har du sagt det til mor?
Nej.
Jeg gør det snart.
Værsgo.
Jeg overtager.
Mor.
- Nu skal du høre... - Hr. Nakazono fortalte mig det.
Nå.
Du er virkelig noget for dig selv.
Takket være dine indtægter har vi betalt hele vores gæld.
Men fem millioner yen er skræmmende.
Jeg skal nok sørge for, at det lykkes. Jeg tror på det.
En barsk kvinde finder aldrig lykken.
Jeg bliver gift en dag, og jeg vil også have børn.
Jeg vil ikke kun være natklubejer i Ginza. Jeg skal nok få alt, hvad jeg vil have.
Jeg bad en spåmand om at tyde din fremtid i dag.
Han sagde, at grådighed ville fortære dig en dag.
Hvor latterligt. Det er tydeligvis fup.
Jeg er bekymret for dig.
Mere kan jeg ikke gøre for dig nu.
- Megumi bad mig om en tjeneste. - Okay.
Dagen er endelig kommet, Kazuko.
- Jeg er straks tilbage. - Okay.
Hej, alle sammen.
Goddag, fru Kazuko.
Endelig er det Kazusas åbningsdag. Jeg regner med jer.
Vi gør vores bedste!
Skål!
Frue!
Velkommen, hr. Mizuno. Tak, fordi De kom.
Tillykke.
Det er takket være jer. Jeg håber, vi snart ses igen.
Tak.
Velkommen.
Hr. Nakazono!
Godaften.
- Vi har kun pladser i baren lige nu. - Jeg ville bare se stedet.
De skal da have en drink.
Måske en enkelt.
Så gerne!
Denne vej.
Her er virkelig gang i den.
Kazuko har knoklet for det her.
- Du passer også godt ind her, Hisao. - Det må være tøjet.
Herhenne.
- En øl, tak. - Så gerne.
Sørg godt for hr. Nakazono. Han er vores investor.
Jeg skal nok huske Dem.
Tak.
Hr. Nakazono.
Velkommen.
- Du er kommet flyvende fra start. - Jeg kunne ikke have gjort det uden dig.
Hun kastede sig i støvet midt i Ginza.
Alle kiggede på mig, som om jeg var en forbryder.
Hvad kunne jeg gøre?
- En skjult trussel? - Det vil jeg mene.
- Velbekomme. - Tak.
Må jeg også bede om en?
Jeg kan ikke sige nej til dig.
Tak.
Du ved det måske allerede, men der er monstre i Ginza.
Husk at være på vagt.
Jeg vil knokle på livet løs, så du ikke skal vride penge ud af mig.
For Kazusas fremtidige succes...
- Skål. - Skål.
Blev klubben ved med at gå godt?
Ja, det var gode tider. Vi stod midt i en enorm økonomisk vækst.
Takket være mine studier begyndte samfundets spidser også at besøge os.
Jeg skulle ikke vrides for penge.
Hr. Nakazono fik sine penge på et år.
Det var virkelig en tid med store håb og drømme, ikke?
Nu er folk helt modløse og gider ikke engang prøve.
De glemmer at drømme.
Jeg laver noget kaffe.
- Tak. - Jeg tager dem.
Mange tak.
Det er kedelige tider. Uden drømme sættes intet i gang.
Uden begær opnås intet.
De har stærkere begær end de fleste, ikke?
Nærmest grådig.
Det var en kompliment.
Du har ret. Jeg er grådig.
ØKONOMI - KULTUR - UNDERHOLDNING
NY TRANSPORTMINISTER AKIMITSU NABESHIMA
DE VARMESTE HILSNER KAZUKO HOSOKI
Sådan.
Frue!
- Jeg har ventet på dig! - Velkommen.
- Tag en drink. - Tak.
Vores nye mand, Mita. Han leder vores kommende hotel i Akasaka.
Jeg er Kazuko, ejeren.
Jeg hedder Mita. En fornøjelse.
Hvorfor var du helt væk?
Blev du pludselig forelsket?
En skønhed som denne er svær at finde.
De taler så smukt, hr. Nishioka.
Du skal vide, Mita,
at hvis du går efter hende, får du hård konkurrence.
De fleste af hendes kunder er stinkende rige.
Folk som os, der spiser på firmaets regning, har ikke en chance.
Vores kunder er som guder. Jeg behandler alle lige.
Så har jeg måske en chance?
- Værsgo. - Tak.
- Tillad mig. - Tak.
Mita, hvad med at invitere hende til en "bagefter"?
Hvad er en "bagefter"?
Har du aldrig hørt om det?
Man tager på date, efter klubben lukker.
Jaså.
Øh... Har du planer i aften?
Du springer direkte ud i det!
Beklager, men jeg har en aftale.
Det er ikke så let at forføre hende. Du skal besøge hende hver aften.
Men vi kan ikke lade en nybegynder bruge firmaets midler.
Hun er en uopnåelig blomst på de højeste tinder.
Hold nu op. Kom bare forbi hver dag.
Ikke, hr. Mita?
Han ville blive klædt af til skindet.
- Nå da. - Ja.
Det beklager jeg.
Vil De købe blomster?
Vi venter Dem.
- Kamiyama, tre personer, om en halv time. - Fint.
- Velkommen. - Velkommen.
Hr. Mita, godt at se dig. Jeg tager tasken for dig.
- Er du alene i dag? - Ja.
Jeg modtog dette i dag.
Hov...
Værsgo.
Tak.
Følg venligst med.
Det er ikke noget...
Øhm...
Må jeg invitere på en "bagefter"?
Jeg har planer hver aften i denne måned. Beklager.
Forstået.
Velbekomme.
Velkommen.
Kazuko.
Ja?
Hr. Mita kommer tre gange om ugen. Er det fint nok?
Ja, han har lagt en del penge.
Han betaler altid kontant med et smil. Og han er en ung forretningsmand.
- Tror du, han svindler sig til penge? - Nej, han er alt for dydig.
Det er dem, man skal være forsigtig med.
Hele klubben er reserveret til medlemmer af parlamentet.
Inklusive minister Nabeshima.
Vær ekstra opmærksom på ikke at begå fejl.
Javel.
Vi regner med jer.
Hvor lækkert! I skønheder hjalp alkoholen på vej ned.
Minister, mange tak, fordi De kom.
Jeg har længe hørt om din klub, så jeg ville aflægge et besøg.
Rygterne talte sandt. Alle er smukke.
- Jeg håber, De vil komme igen. - Selvfølgelig.
Hr. Mita er her.
- Jeg er snart tilbage. - Fint.
- Hr. Mita. - Værsgo.
Tak.
Vi er desværre fyldt i dag.
Er det sandt? Jeg kommer forbi næste gang.
Beklager.
Er det dig, Marohiko?
Hr. Nabeshima!
Hvilket sammentræf.
Kommer du også her?
Minister, kender De hr. Mita?
Naturligvis. Hans far er en af mine støtter.
Han ejer meget jord i Shizuoka.
En stor jordejer?
De solgte tre bjerge til det nye eksprestog.
Nu er de uanstændigt rige, ikke?
Er det sandt?
Du var så hemmelighedsfuld om dig selv, hr. Mita.
Kom du med i aften, fordi du hørte om min far?
Nej, jeg overgav mig til din entusiasme.
Jeg var bekymret for dit pengeforbrug. Men der var ingen grund til bekymring.
Jeg er så glad for, at du bekymrede dig om mig, Kazuko.
Du har heller ikke sagt det til dine kolleger.
Jeg er under oplæring, så de skal ikke behandle mig anderledes.
Hvad er dine planer for fremtiden?
Jeg er nødt til at overtage familievirksomheden en dag.
Min far og alle før ham var tilfredse med at være jordejere.
Men ikke mig. Jeg vil bruge vores aktiver til at starte en virksomhed.
Hvilken slags forretning?
Jeg vil bygge et hotel med mine egne hænder.
Et hotel?
Ja.
I USA der er en by, der hedder Las Vegas.
Der er der mange store hoteller tilknyttet teatre og kasinoer.
Min familie ejer 33 hektar jord ved kysten.
Med den jord vil jeg...
Det er bare noget, jeg går og drømmer om.
Et hotel?
Vidunderligt.
Velkommen.
Hr. Mita, du er drivvåd.
Kom med et håndklæde.
Kom endelig ind.
Hvad er der galt?
Min far... døde pludselig af et hjerteanfald.
Hvad?
Jeg må tage tilbage. Jeg måtte også sige mit job op.
Jeg forstår.
Det gør mig meget ondt.
Jeg tror ikke, vi mødes igen.
Tak for alt.
Her er håndklædet.
Hent en paraply til mig.
Hr. Mita!
Hr. Mita. Vær sød at tage denne paraply.
Hvad hvis...
Hvad hvis jeg bad dig om at komme med?
Hvad hvis jeg bad dig om
at gifte dig med mig og forfølge vore drømme sammen?
Undskyld.
Hvad er det, jeg siger?
Bare glem det.
Jeg troede ikke på, at Kazuko skulle giftes,
men dette hus overbeviste mig.
Den pige har store ambitioner.
Hun har fundet sin rette plads.
Du var bekymret for, at hun ikke ville blive gift, og nu er du stadig bekymret?
Det her sted er så stort, at man kan fare vild.
Det er kæmpestort.
- Hisao, skal du nu drive klubben i Ginza? - Nemlig.
- Kan du klare det? - Det kan jeg sagtens.
- Jeg er ikke så optimistisk. - Og jeg er ligeglad.
Jeg havde altid troet, at Kazuko ville gifte sig til penge,
men ikke så mange.
Ja, det er lidt mere end bare et hus og en bil.
Hun overgik dig, Akiko. Du er sikkert jaloux.
Tumpe!
Du forstår ikke, hvad et ægteskab er.
Der følger mere med.
Vores første nat som nygifte.
Det var lidt nervepirrende, selv for mig.
Dengang havde jeg end ikke i mine vildeste drømme
forestillet mig, hvad der ville ske en uge senere.
Tekster af: Jesper Østergård Samson