Mamă, s-a trezit Kazuko.
Kazuko! Mă auzi?
Mamă...
Proasto! Ce fiică moare înaintea mamei ei?
De ce ți-ai îngrijorat mama în halul ăsta?
Spune-ne ce s-a întâmplat!
Dle Nakazono...
Vreau să am afacerea mea.
Urăsc să fiu folosită de alții.
Vreau să am propria casă.
Ce-ți veni așa, din senin?
Sunt sigur că le vei avea într-o zi.
Nu e suficient. Vreau să se întâmple imediat.
Dacă n-am murit, asta e chemarea mea.
Kazuko...
Și abandonez liceul.
Nu căuta să mă împiedici.
Nu voi mai fi niciodată victima cuiva.
VEI AJUNGE ÎN IAD
EPISODUL 2
PREMIUL LITERAR WAKOSHA PENTRU DEBUTANȚI
Ați auzit de heliocentrism și geocentrism, nu?
Aceleași idei se aplică și la angajare.
Te învârți ca să-i ajuți pe alții sau te învârți ca să te ajuți pe tine?
Când am intrat în afaceri pe cont propriu, în sfârșit eram liberă.
Ca autoare, sunt sigură că înțelegi.
Faptul că ești autoare nu te eliberează.
Bine...
Gata!
Mami, am făcut baie.
Sunt epuizată. Nu mă descurc să-i mai fac baie Reinei.
Se agită prea mult.
Așa!
- Începând de mâine, tu îi faci baie, da? - Bine.
Gata. Să te usuc! Haide!
- Auzi... - Da?
Pot folosi de mâine ursulețul de baie?
- Da, dar știi ce e înăuntru? - Nu.
E un mister până iese.
Gata.
E ora de culcare.
Întinde-te!
- Mami... - Da?
Ne putem lua un cățel?
Ți-am mai spus, n-avem voie cu animale în casa bunicii.
Dar, când l-am văzut pe tata, a spus că pot.
Când ne putem întoarce acasă la tata?
Valoarea unei femei scade după 30 de ani...
După ce locuim puțin aici, mă voi muta cu tine într-o casă mai mare.
- Atunci îți poți lua câine. - Chiar?
Mami se duce să muncească.
Noapte bună!
Zău așa!
De ce insiști...
Ce fel de femeie e Kazuko Hosoki?
Abia strâng informații, încă nu sunt sigură.
- Pun pariu că are o latură ascunsă. - Cine știe?
Spui că ești comediantă,
dar nu ai nicio realizare și ești lipsită de orice farmec.
Știi asta, așa că te bazezi doar pe tinerețea ta.
Te uiți mult la emisiunea ei, mamă. Îți place?
Da, îmi place.
- Ce-ți place la ea? - E foarte revigorantă.
Vorbește fără perdea.
Sunt puțini ca ea în ziua de azi.
Și, în plus...
Ce?
E bogată.
Ce binecuvântare!
Tu, o autoare promițătoare,
poți publica în sfârșit o a doua carte după un deceniu.
E interesant să scrii o carte despre ea.
Cartea ta se va vinde sigur de data asta.
Ies în oraș.
Minori, cât o să mai stați aici?
Încă nu sunt sigură.
- N-ai cu cine te mărita? - Sigur că n-am.
Dacă stați pe termen lung, vreau să plătești chirie.
Am avut grijă de Reina. Ce zici de 30.000 de yeni pe lună?
Ești liberă să te îndoiești de vorbele mele...
- Bine. - În regulă.
Însă vei ajunge în iad.
Am auzit de locul ăsta, dar sunt sigur că e uimitor.
- E ca un muzeu de artă. - Așa e.
- Intrăm? - Da.
Da?
Sunt Kawatani, aveam programare.
Intrați!
Vă așteptam. Poftiți!
Tiara...
Pariez că și cățelușa costă o grămadă.
Luați loc, vă rog! Sunteți musafirii mei.
Ne cerem scuze că v-am pus să faceți toate astea.
Nu vă faceți probleme.
Nu mă bazez pe menajere nici acum. Fac totul singură.
Cum se spune, obișnuința e a doua natură.
Așa se întâmplă când crești într-o familie săracă.
Ceai de plante făcut în casă. Savurați-l!
Ce aromă plăcută!
Mii de mulțumiri.
E delicios.
Nu-i așa? Cultiv plantele în curtea mea.
Cât de tare!
Și țin să adaug că aveți o casă minunată.
Proprietatea face 1,5 miliarde de yeni. Nu e mare lucru.
1,5 miliarde...
- Casa mea din Kyoto costă trei miliarde. - Cum?
Am angajat tâmplari tradiționali și au cheltuit excesiv.
Excesiv...
E incredibil.
- E o etalare obscenă a bogăției, nu? - Absolut deloc!
E în regulă, nu te abține. Ăsta e adevărul.
Cheltui fără ezitare ceea ce câștig. Când vreau ceva, nu țin cont de bani.
Sunt hulită pentru asta,
dar nu e greșit să te îmbogățești peste noapte.
De fapt, sunt mândră de asta.
Am ajuns unde sunt azi prin propriile puteri.
DE ÎNCHIRIAT
Aici e.
- Sunt mulți trecători. - E un drum secundar către gară.
E o prăvălie de zece metri pătrați, dar vadul e excelent.
Poți deschide orice afacere vrei.
Cât va fi chiria?
Pentru capital și chirie, îți trebuie 380.000 de yeni.
Atât de mult?
Acopăr eu ce nu poți plăti.
În schimbul trupului meu?
Atât de meschin mă crezi?
Sunt investitor. E vorba doar de afaceri.
Afaceri?
Sunt dispus să mizez pe curajul și voința ta.
Ce zici?
Dle Nakazono,
închiriez spațiul.
Încep aici și, treptat, trec la spații mai mari.
Așa trebuie gândit.
A doua zi, am renunțat la liceu
și am început pregătirile pentru deschidere.
Aveam doar zece metri pătrați,
așa că mi-am stors creierii cu ce afacere să încep.
Mi-am convins sora să mi se alăture. Ura munca la fabrică.
Ne trezeam la patru dimineața, găteam cinci sho de orez
și făceam bulgări până ni se încrețeau mâinile.
BISTROUL PONY
Dimineața serveam orez și supă miso. Cu cafea inclusă, costau 50 de yeni.
Ca să menținem interesul clienților,
schimbam zilnic ingredientele pentru orez și supa miso.
Poftiți, mulțumim!
La prânz serveam un sendviș sau tonjiru cu orez.
Cu cafea inclusă, 50 de yeni.
Vă servesc imediat. Akiko, mai trebuie prune murate!
Mai repede!
Uite prunele!
- Mulțumim frumos! - Mersi.
- Vreau un tonjiru. - Mulțumesc.
Akiko, un tonjiru!
Mulțumim!
Akiko, ce faci? Hai cu tonjiru!
- Bine. - Mulțumim.
Mulțumim. Restul dv., 50 de yeni.
În afacerea asta, timpul era esențial.
Clienții noștri înfulecau mâncarea,
așa că tonjiru era călduț și cu bucățele mici.
Mulțumim.
Akiko, spală vasele mai târziu!
- Scuze! - Bine.
Un sendviș, nu?
Bine, imediat.
Akiko, adu sendvișul mai întâi!
- Bine. - Imediat!
Mulțumim!
De unde sunteți?
Sendviș? Mersi!
- Un tonjiru. - Imediat!
Adaosul mic și volumul mare au fost de succes.
În afaceri, e esențial să știi ce vor clienții tăi.
Fiecare zi era un meci cu miză mare și oameni reali.
Dacă stai la birou și contempli lumea,
nu înțelegi nimic despre oameni.
Cât timp v-ați ocupat de asta?
Cam o jumătate de an.
Doar jumătate de an, cu acel profit?
Cineva mi-a propus să cumpere afacerea la un preț triplu față de cât mă costase.
De ce n-ai vorbit cu mine mai întâi?
Era afacerea mea. Eu alegeam dacă închidem sau vindem.
Erai doar ajutorul meu, Akiko. Nu sunt obligată să-ți spun absolut tot.
Doar ajutorul tău?
În tot cazul, vrei să mă ajuți în noua mea afacere?
De ce-ai dat?
Proastă am fost că mi-am lăsat slujba pentru tine!
Ia stai!
Nu trebuia să-i vorbești așa.
- Tu ești de vină! - De ce? Ea m-a pălmuit!
Nu știu ce-i cu tine! Calmează-te!
Oprește-te!
Kazuko!
Asta e!
Următoarea mea afacere a fost un club în Shinbashi.
Voiam un loc unde clienții Pony, tineri afaceriști, să se distreze.
Ofeream servicii ieftine folosind amatoare noi ca animatoare.
FELICITĂRI PENTRU CLUB JUN EEICHI NAKAZONO
Aici!
Mă scuzați, revin imediat! Continuați să beți! Scuze!
- Bine ați venit! V-o aprind eu. - Mersi.
În consecință, afacerea mea a avut succes.
Oferea un aer fresh în Ginza, care atrăgea bărbații.
Am rambursat investiția după un an
și am scos peste 3.000.000 de yeni în cinci ani.
Leafa unui salariat debutant era sub 20.000 de yeni pe atunci.
Cât înseamnă, ținând cont de inflație?
Nu știu. Înmulțește cu 20.
- Șaizeci de milioane? - La 20 și ceva de ani.
Cred că vă distrați pe cinste în fiecare zi.
De fapt, nu prea.
Nici măcar asta nu știi, madam?
Animatoarele din Ginza nu țin pasul cu jargonul economic.
Vă rog să-mi scuzați ignoranța.
Așa se întâmplă când te lași de liceu.
Era frustrant.
Îmi croisem drum cu curaj și voință până atunci,
dar mi-am dat seama că nu era destul.
Eram hotărâtă să le arăt că se înșală și am mers la facultate.
La facultate? Fără să fi terminat liceul?
Nu m-am înscris, firește.
JOS CU KISHI! NU TRATATULUI DE SECURITATE!
Era plină de tineri cu idealuri arzătoare, dar mie puțin îmi păsa.
Eram disperată să fac față greutăților acestei lumi.
Ziua, la facultate, noaptea, la muncă. Jonglam cu amândouă simultan.
Și învățam mai abitir decât majoritatea studenților.
Firește, fără să plătesc un yen.
Politică, economie, filozofie...
Citeam tot ce prindeam.
Nu pricepeam nimic la început,
dar a început să aibă sens după un an sau doi.
A început să-mi placă.
Setea mea de cunoaștere a crescut
și mi-am dat seama că se mărea pe zi ce trecea.
Dar știți, sunt genul care se lăcomește.
Mi se acrise de clienții din Shinbashi. Voiam să concurez pe scena supremă.
Adică în Ginza?
Ești capabilă, dar să deschizi o afacere în Ginza?
Ai doar 23 de ani. Nu crezi că te pripești?
Olimpiada de la Tokio e peste doi ani.
Străzile astea vor fi pline cu și mai mulți oameni.
Acum ori niciodată!
Dar standardele de aici sunt cele mai ridicate din Japonia.
De asta vreau să încerc.
E și cea mai mare concurență din Japonia. Nu-i atât de ușor pe cât crezi.
Aici e.
PROPRIETATE DE VÂNZARE
O proprietate așa de bună e scoasă rareori la vânzare.
Ce părere aveți?
Așa e, vadul e excelent.
Voi investi mult în interior și va fi un club de lux.
Și de cât ai nevoie?
Pe lângă economiile mele, încă 5.000.000 de yeni.
Kazuko...
Știi despre ce bani vorbim?
V-ar aduce o casă frumoasă în Setagaya.
O investiție ca asta e de alt nivel.
Sunt hotărâtă să deschid o afacere aici. Vă rog, dle Nakazono.
Sunt profesionist.
Dacă afacerea dă greș,
te lefteresc ca să-mi recuperez banii, chiar dacă e vorba de tine.
Ești pregătită?
Da.
Promit să reușesc.
- N-ar trebui să promiți așa de ușor. - Mizați încă o dată pe mine, vă rog!
Vă implor!
- Kazuko, încetează! Nu aici. - Vă rog, dle Nakazono!
Dacă nu investiți, mor!
Viața mea s-a sfârșit!
Bine, îți dau banii! Ridică-te odată!
- Serios? - Da.
Mulțumesc, dle Nakazono!
Vă iubesc!
Mare figură ești!
O să mă străduiesc cât pot!
Stai!
Stai, așteaptă!
Bună ziua!
Bună ziua! Ce vreme frumoasă!
- Chiar este. - O să te vizitez data viitoare.
Ce fată bună ești, Aya!
- Sunt sora ei mai mare. E treaba mea. - Înțeleg.
Ocazii, perspective favorabile.
Kazuko Hosoki...
Norocul îi zâmbește. Va avea mare succes.
- Serios? Sunteți sigur? - Da.
Mulțumesc din suflet!
Însă...
Însă ce?
Lăcomia ei va crește văzând cu ochii.
Într-o zi, lăcomia o va cuprinde cu totul.
Ce drăguță e!
În sfârșit, un club în Ginza, nu?
Ești nemaipomenită, Kazuko.
Sigur nu te forțezi prea tare?
Nu mă forțez deloc.
Nu! De ce plângi?
- Hai la mine! - Gata, gata!
Gata! Ce-ai pățit?
- Te țin eu. Ce nu-ți convine? - Gata, gata!
- Ce-a pățit? - Ce-i cu tine?
Probabil că preferă să fie cu mama ei.
Akiko, arăți ca o adevărată mamă.
E plăcut?
Totul e un chin.
Și soțul meu nu câștigă destul.
Dar nu e frumos fără soacră sau cumnată?
Asta așa e.
Nici nu-mi imaginez cum e să lucrezi la un club din Ginza.
Bine c-am renunțat după ceartă!
Sachiko, vrei să renunți la jobul corporatist, să vii la mine?
Nicidecum!
Ai face bani.
Mă mărit cu un bărbat cu casă și mașină și să n-am soacră.
Și dacă aș fi manager?
Ai zis c-o să lucrezi la program normal.
Urăsc diminețile, așa că ezit.
- Pe bune? - Ce zici?
Presupun că mi-ai fi de ajutor.
- Deci mă angajezi? - Mă mai gândesc.
Bine! Am o promisiune de post!
- Ești tâmpit. - A fost o promisiune, clar!
- Kazuko... - Da?
Mamei i-ai spus?
Nu.
O să-i spun în curând.
Poftim comanda!
Lasă-mă pe mine!
Mamă...
- Ascultă-mă... - Mi-a zis domnul Nakazono.
Înțeleg.
Ești nemaipomenită.
Datorită câștigurilor tale, ne-am achitat toată datoria.
Dar să știi, Kazuko,
e îngrozitor să împrumuți cinci milioane de yeni.
E în regulă, o să am grijă să reușesc. Sunt încrezătoare.
Când o femeie e dură, nu-și găsește fericirea ca femeie.
O să mă mărit într-o zi și vreau să am și copii.
N-o să mă mulțumesc doar să dețin un club în Ginza.
Am de gând să obțin tot ce vreau.
Am rugat un ghicitor să-ți prezică norocul azi.
A zis că lăcomia te va cuprinde cu totul.
E ridicol. Ghicitul e clar o escrocherie.
Îmi fac griji pentru tine.
E tot ce pot face pentru tine acum.
CLUB KAZUSO
Megumi mi-a cerut o favoare.
- Înțeleg. - În sfârșit, a sosit ziua, Kazuko!
- Revin imediat. - Bine.
Salutare tuturor!
Vă salutăm, doamnă Kazuko.
În sfârșit, deschidem clubul Kazusa. Contez pe voi.
Ne vom strădui!
Să ciocnim!
Madam!
Fiți binevenit, dle Mizuno!
Mulțumesc că ați venit!
Vă mulțumesc tuturor.
- Sper să vă revăd curând. - Mii de mulțumiri.
Bine ați venit!
Mă bucur să vă văd, domnule Takahashi.
Bună seara! Permiteți să stau cu dv.
Bine ați venit!
- Domnule Nakazono! - Salut!
- Mai avem locuri libere doar la bar. - Am trecut doar să văd localul.
Vă rog, rămâneți să beți ceva!
- Poate doar un pahar. - Foarte bine!
Pe aici!
- Locul ăsta e uimitor! - Kazuko a muncit din greu.
Și tu te încadrezi perfect, tinere Hisao.
Probabil că datorită ținutei.
Poftiți!
- O bere, te rog. - Bine ați venit! Imediat!
Să-l ții minte pe domnul Nakazono. E investitorul nostru.
- O să vă țin minte. - Mulțumesc.
Domnule Nakazono!
Bine ați venit!
Ai început excelent.
Nu m-aș fi descurcat fără dumneavoastră.
Să te pui în genunchi în Ginza în plină stradă...
Toți mă priveau ca pe un răufăcător.
Ce puteam face?
- O amenințare voalată, nu? - Așa aș zice.
- Petrecere frumoasă! - Mersi.
Îmi faceți cinste cu un pahar?
- Nu te pot refuza, Kazuko. - Mulțumesc.
Poate că știi deja, dar în Ginza pândesc monștri.
Fii în gardă mereu!
O să mă spetesc muncind ca să nu mă lefteriți.
Pentru succesul viitor al Kazusa...
- Noroc! - Noroc!
Clubul a continuat să prospere?
Da. Au fost și vremuri norocoase. Eram în plină creștere economică.
Datorită studiilor mele, eram vizitați de marile figuri politice și financiare.
Nu a fost cazul să ajung lefteră.
Am reușit să-i dau banii lui Nakazono într-un an.
Chiar a fost o perioadă de speranțe și visuri, nu-i așa?
Acum, oamenii sunt striviți de realitate și nu mai încearcă.
Uită să viseze.
O să fac cafea.
- Mulțumesc. - Le iau eu.
Mulțumesc mult.
Trăim vremuri plictisitoare, nu-i așa?
Fără visuri, nu începe nimic.
Fără dorință, nimic nu poate fi obținut.
Aveți dorințe mai puternice decât un om obișnuit, nu?
Sunteți lacomă.
A fost un compliment.
Ai dreptate, sunt lacomă.
SCHIMBĂRI DE PERSONAL
NOUL MINISTRU AL TRANSPORTURILOR AKIMITSU NABESHIMA, OMUL ZILEI
DIN TOATĂ INIMA, KAZUKO HOSOKI
Așa...
CLUB KAZUSO
Madam!
- Te așteptam! - Bine ați venit!
Scuzați-mă!
- Beți ceva! - Mulțumesc mult.
Mita e noul nostru coleg.
Se ocupă de hotelul pe care-l deschidem în Akasaka.
Încântată! Sunt Kazuko, patroana.
Eu sunt Mita. Mă bucur să vă cunosc.
De ce te-ai fâstâcit așa? Ia zi, te-ai îndrăgostit?
La urma urmei, o frumusețe ca ea e greu de găsit.
Ce lingușitor sunteți, dle Nishioka!
Dar să știi, Mita,
dacă vrei s-o cucerești, concurența e acerbă.
Majoritatea clienților de aici sunt putred de bogați.
Cei ca noi, care iau cina pe banii firmei, n-au nicio șansă.
Clienții noștri sunt ca niște zei.
Îi tratez pe toți în mod egal.
Da? Poate că am o șansă.
- Poftiți! - Mulțumesc.
- Dă-mi voie... - Mulțumesc.
Mita, ce-ar fi să o inviți la un „after”?
Ce e „after”?
N-ai auzit niciodată de after?
E o întâlnire după închiderea clubului.
Înțeleg.
Ai planuri diseară?
Marșezi direct?
Scuze, am un angajament.
Nu e ușor s-o seduci. Trebuie să o vizitezi seară de seară.
Dar nu putem lăsa un începător să folosească banii firmei.
Practic, e ca o floare de neatins, pe cel mai înalt vârf de munte.
Nu spuneți asta. Vă rog să veniți zilnic.
Bine, dle Mita?
Madam, ar intra în faliment.
- Da? - Da.
Scuzele mele!
Flori de vânzare!
Cumpărați niște flori?
Vă așteptăm.
- Kamiyama, trei persoane, 30 de minute. - Am înțeles.
Bine ați venit!
Dle Mita, ați venit pe la noi?
Vă iau eu geanta.
Sunteți singur azi?
Da. Am primit ăsta la birou azi.
Și...
Pentru dumneata.
Mulțumesc.
Poftiți, vă rog!
Nimic.
Scuză-mă...
Pot să te invit la un after?
Am rezervate toate serile luna asta. Îmi pare rău.
Am înțeles.
Distracție plăcută!
Bine ați venit!
Bun-venit!
- Kazuko... - Da?
Dl Mita vine de trei ori pe săptămână. E în regulă?
Știu, și cheltuie destul de mult.
Mereu plătește cash zâmbind. E tânăr om de afaceri, știi?
Crezi că delapidează bani?
Nici vorbă, e prea cinstit.
Ăștia-s cei la care trebuie să ai grijă.
Tot clubul e rezervat azi pentru membrii Dietei.
Vine inclusiv ministrul Nabeshima. Aveți mare grijă să nu faceți greșeli!
Da, doamnă.
Contăm pe voi.
- E adevărat? - Cu siguranță.
Ce încântare!
Alcoolul alunecă în compania femeilor frumoase.
- Dle ministru, mulțumim că ați venit azi. - Știu de clubul tău de ceva vreme.
Am decis să fac o vizită.
- Zvonurile-s adevărate, numai frumoase. - Sper că veți mai veni.
- Desigur. - Vă rugăm!
A venit domnul Mita.
- Revin imediat. - Nicio problemă.
- Domnule Mita... - Prezent!
Mulțumesc.
Îmi cer scuze, localul e rezervat azi.
Da? O să vin altă dată.
Îmi pare rău.
Tu ești, Marohiko?
- Dle Nabeshima! - Ce coincidență!
Și tu frecventezi localul ăsta?
Dle ministru, îl cunoașteți pe dl Mita?
Desigur. Tatăl lui e unul dintre susținătorii mei.
- Mare proprietar de terenuri în Shizuoka. - Mare proprietar?
Au vândut trei munți pentru trenul Shinkansen.
Acum sunt plini de bani, nu?
Înțeleg.
Ai fost foarte secretos în privința ta, dle Mita.
Ai ieșit cu mine în seara asta fiindcă ai auzit de tatăl meu?
Nu, am cedat la entuziasmul dumitale.
Îmi făceam griji pentru portofelul tău.
Dar nu era cazul să fiu îngrijorată.
Sunt tare fericit că te gândeai la mine, Kazuko.
Se pare că nu le-ai spus nici colegilor.
Încă nu am terminat instruirea. Nu vreau să mă trateze diferit.
Ce planuri de viitor ai?
Într-o bună zi, va trebui să preiau afacerea familiei.
Tatăl meu și toți cei dinaintea lui s-au mulțumit să fie proprietari.
Dar eu sunt altfel.
Pe baza proprietăților, o să-ncep o afacere.
Ce fel de afacere?
Vreau să construiesc un hotel de la zero.
- Un hotel? - Da.
În America există un oraș numit Las Vegas.
Are multe hoteluri uriașe lipite de teatre și cazinouri.
Familia mea deține pe țărm cam 330.000 de metri pătrați.
Voi folosi acel teren și...
E doar un vis într-un vis.
Un hotel? E minunat.
Bine ați venit!
Poftiți!
Domnule Mita, sunteți leoarcă!
- Adu un prosop! - Bine.
Vă rog, poftiți!
Ce ați pățit?
Tatăl meu
a murit brusc după un atac de cord.
Cum?
Mă întorc imediat în provincie.
Am fost nevoit să demisionez.
Înțeleg.
Sincere condoleanțe!
Nu cred că ne vom mai întâlni.
Mulțumesc pentru tot.
Am adus prosopul.
- Adu-mi o umbrelă. - O umbrelă?
Domnule Mita!
Domnule Mita, vă rog, folosiți umbrela asta!
Și dacă...
Dacă ți-aș propune să vii cu mine?
- Poftim? - Dacă te-aș ruga
să ne căsătorim și să ne urmăm visurile?
Îmi cer iertare. Ce tot spun?
Uită tot ce am zis!
Nu mi-a venit să cred când am auzit că se mărită Kazuko,
dar casa asta m-a convins.
Fata asta are multă ambiție.
Își găsește locul exact unde trebuie.
Te temeai că rămâne nemăritată, iar acum îți faci griji că se mărită.
Proprietatea e atât de mare, încât te-ai putea rătăci.
Ce casă imensă!
Hisao, tu conduci acum clubul din Ginza?
Întocmai.
- O să te descurci? - Las' pe mine!
- Nu am mari așteptări. - Spune ce vrei!
Am crezut mereu că Kazuko își va lua un soț bogat,
dar nu chiar așa.
Da, e cu mult mai mult decât o casă și o mașină.
Te-a întrecut cu mult, Akiko. Pun pariu că ești invidioasă.
Tâmpitule! Habar n-ai ce e căsnicia.
Vine cu multe chestii pe lângă.
Noaptea nunții a fost stresantă chiar și pentru mine.
În acel moment, nici nu-mi imaginam
cum aveau să se schimbe lucrurile după o săptămână.
Subtitrarea: Adrian Oprea