ГНІВ
Містере Крізі, яка несподіванка.
Минуло стільки часу — я думав, ви вже поза грою.
Я щодо тебе теж мав занепокоєння.
У мене невелика група, потрібна релокація і залізні документи.
Де?
В Ріо-де-Жанейро.
У мене тут гра в наперстки,
але це лише наступні кілька днів.
-Доброго ранку. -Доброго ранку.
Ласкаво просимо, пане Каннаберато.
ПАСПОРТ СПОЛУЧЕНІ ШТАТИ АМЕРИКИ
-Пан Солтерс? -Так.
Раді приймати вас, пане Девісе.
Я допомагаю жертві домашнього насильства.
-Пане Джонсоне. -Так.
І я подвою, якщо ви мені негайно повідомите…
…якщо про нас хтось питатиме.
Добре.
Я давно не був у Ріо, але мене можна переконати
за стандартну ціну.
Релокація навряд чи варта того, щоб дзвонити мені,
бо минуло стільки часу.
Релокація — лише половина роботи.
А друга половина?
Вдертися в бразильську в'язницю,
де сидить один з найрозшукуваніших терористів країни.
А ось це вже схоже на те, чим я міг би поласувати.
Дуже добре. Почнемо з релокації.
Португалія?
Тобто — Португалія? Чому він говорить про Португалію?
-Я поясню. -Ми ж сюди прийшли сховатися.
Ми будемо в безпеці?
Бо його люди чекали на нас в Америці.
Так, я впевнений.
У нас буде громадянство?
Ми домовилися про релокацію, і її я надаю.
Релокація?
-Ти планувала, щоб ми покинули Бразилію? -Люба, обговоримо.
Я не поїду.
Можеш утнути дурницю й лишитися,
але якщо до тебе прийдуть питати про інформацію, якої ти не знаєш,
одразу кажу, я не зможу допомогти.
А ти можеш мені допомогти, поїхавши в безпечне місце
й давши мені робити свою роботу.
Вибач.
Перепрошую.
Так.
Ага. Ні, гаразд. Дякую, що повідомили.
Що?
Один з інших готелів. Нас вже хтось шукає.
Тому вам треба їхати.
Сказали, він заселився в готель, але його тут немає.
Він заселився ще в десять під фальшивими іменами
і в десять під своїм. Можливо, змінює їх.
Я його знайду. Просто потрібен час.
Дивно, що я звикла, що ти займаєшся таким.
-Що ти робиш? -Намагаюся увійти під ним.
Перевірити нашу пошту.
Подивитися фото.
-Хай що я зробила… -Ти нічого не зробила, По.
Тоді не відсилай мене.
Щоб зробити необхідне, я маю знати, що ти в безпеці.
Я все втратила.
Навіть до дрібниць не маю доступу.
Я хочу залишити одне.
-По, я… -Ні.
Ні, не треба відповідати мені зараз.
Я хочу, щоб ти подумав.
По, я думав про це.
І мені шкода.
Вони отримали гроші?
Так.
Люди Дуди отримали.
А я збираюся взяти своє.
Це добре.
А По?
А що По?
Ти відішлеш її із цією людиною?
Іван — один з найкращих. По буде в безпеці.
Слухай.
Коли зі мною сталося найгірше, мене врятувало те,
що я була не сама.
У мене були сім'я, друзі, дочка.
І я розумію, що ти маєш свої причини так робити.
Але я не можу дати дівчинці залишитися самій. Не можу.
Тож я б хотіла, щоб По поїхала зі мною й Мариною.
Принаймні поки не зможе повернутися додому.
Гаразд.
Я знаю, ти відчуваєш, що буде правильно відрізати себе…
Те, що зараз у тебе з По —
це добре, гарно, їй це потрібно.
Але це не моє.
Може, і так.
Але це твій вибір. Не факт.
Тут підійде.
-Але ти казав, що хочеш поїхати… -Я сказав, тут. Тут підійде.
Ось він.
Ходімо!
За ваш клопіт.
Дякую.
Пам'ятаєте, як вони виглядали? Ті, хто про мене питав.
-Двоє чоловіків. Один вищий… -Довге волосся. Борода. Інший лисий?
Так. Ви їх знаєте?
Так, щойно бачив. Повернуться — ви знаєте, що робити.
Так?
Пане Крізі, ви казали повідомити, якщо вас питатимуть.
Як давно?
Щойно. Вони залишили листа.
Можете його відкрити?
Це папірець із номером телефона і словом.
Словом?
Таппен.
Добре.
Гей, Бету.
Підійди.
Ось він.
Нарешті ти щось заробив. Ще й немало.
Давай. Бери свою частку.
Було не так просто, як ти казав.
Віку і його люди мали надати додаткову охорону.
Буде справедливо дати йому частку.
Візьму її з твоєї.
Бету.
Скажу тобі дещо, братику.
Ти мав одне завдання, і ти його провалив.
-Бету. -Не вберіг дівчину?
-Не втримав її? -Бету.
-Дав їй втекти під час небезпеки? -Стій, Бету!
-Гівнюк! -Ти божевільний!
Яка з тебе користь? Мені буде краще без тебе.
-Халявник! -Стій! Ні, Бету! Припини!
Бери, якщо для тебе це так важливо.
Мені було досить побачити тебе дурнем.
Віку!
Як довго це триває?
Ти жартуєш?
Я не бачуся з Бету. Лівру не казав. Давно?
Знає, що стукачі довго не живуть.
Поговорю з Бету.
Біда в тому, що у фавелі повно «Бету».
Це не лише він.
То що мені робити?
Ти справді хочеш знати?
ТРЕКЕР ДЗВІНКІВ
Це Таппен.
Що ти робиш?
Крізі.
Я подумав, простіше залишити номер,
ніж грати з тобою в наперстки.
Якого біса ти в Бразилії?
Послухай мене. Я тебе давно знаю.
Усі оголошують перемогу, а ти не мчиш додому.
Щось не так. Тож що б це не було, я приїхав допомогти тобі розібратися.
Дякую, але з тим, що відбувається, ти не допоможеш.
Те, що я вже довгий час в офісі,
не означає, що я не можу діяти на полі.
Ні, справа не в цьому.
Я знаю, в чому справа.
Я знаю тебе краще за всіх, і знаю, чому ти кинув роботу.
І якщо таке станеться зараз і ти застигнеш…
Чи таке вже було?
Господи.
Було, так?
Ти ухилився від кулі.
Давай не пробувати знову. Я тут.
Використай мене.
Якщо щось станеться з По,
жоден з нас не зможе собі пробачити.
Я впораюся.
Як?
Їдь додому. Хочеш мені допомогти? Дай мені зробити це по-своєму.
І як же?
Самому.
ТРЕКЕР ДЗВІНКА 100 %
Попався.
-Привіт, люба. -Мамо.
Привіт, По.
Усе добре, це я його привела. Він зі мною.
-Це я його привела. -Крізі!
Гей!
-Лівру? Я… -Ні! Гей!
Крізі! Усе гаразд. Його привела я. Глянь на мене. Усе гаразд.
Усі замовкніть!
Усе гаразд.
Пояснюй негайно.
Коли я пішла по свою частку грошей, зрозуміла, що Віку може тобі допомогти.
-Я не прошу допомоги. -Послухай мене.
Віку доставляв наркотики у в'язницю. Для Дуди.
Його контакт тебе заведе й виведе.
-Відведе до Ферраза. -Ні.
-Чому? -Навіщо йому допомагати?
Бо Лівру в небезпеці. І нам треба забрати його з фавели.
Послухай.
Я хочу, щоб Лівру поїхав зі мною.
Віку хоче допомогти.
Він піде своїм шляхом. Обіцяю.
Я вже розібрався з тюрмою,
а те, що ти залучаєш ще людей, ускладнює, а не спрощує.
Знаю.
Пробач.
А рис?
Ідеально. Вимикаю це.
Ти колись був у такому гарному місці?
Ні.
Це зовсім інший світ.
Одного разу мені запропонували працювати на постачальника,
який жив у такому домі.
Я міг би переїхати.
Чому не переїхав?
Пам'ятаєш мою сестру Неузу?
Вона нагадувала тебе.
Не пристосована до життя у фавелі.
Принаймні, не з таким братом.
Я не міг залишити її саму.
Вона мала піти звідти.
Але я надто пізно це зрозумів.
Чому ти це робиш для мене?
Не розумію. Ти до мене завжди ставився як козел.
Я ж тобі сказав, Лібру.
Я не такий розумний, як ти,
але я не зроблю тієї ж помилки двічі.
Ти йдеш?
Ні, мені ще треба дещо зробити.
Я бачила, як ти двічі спакував і розпакував цю сумку.
Мені хвилюватися?
Ні. Вони постукали у двоє дверей, треті — фальшива тривога,
тож усе досі на місці.
То чому ти не йдеш їсти?
Нє…
«Нє…»
Знаєш, та твоя тема про хірурга — не сприймати людей людьми,
щоб мати змогу робити свою справу…
Не думаю, що це гарна думка.
Он як?
Так. Ти шкодуєш
про людей, яких ти впустив до себе і втратив.
А я шкодую про людей, яких я до себе не пускала.
І мені здається, це навіть гірше.
Завтра ти будеш сам.
А сьогодні це не обов'язково.
Ти можеш бути тут з усіма нами.
Але, звісно, вирішувати тобі.
Знаєш…
Ти казала, тато показував тобі прийоми самооборони,
і казала, що забула їх. Тож якщо хочеш,
можу вам кілька показати.
Пам'ятаю, якось…
Що?
Ага.
Це про шинний склад?
Ні. Він тобі це розповідав?
Чи про лисого генерала?
Це потім було смішно. Тоді смішно не було.
Ні. Моя улюблена історія —
коли він зник і ти пішов його шукати.
І замість того, щоб забрати піцу, він бігав усім закладом.
Він не міг терпіти, коли чиясь робота була не ідеальна.
А тепер уяви, що він перевіряє, як ти прибрала кімнату.
-Думаєш, він не перевіряв моє ліжко? -Не в Дубаї.
-Він тобі розповідав? -Так.
Попався.
Ти вже знаєш усі історії. То чому просиш мене розповісти?
Як інакше я їх почую ще?
Я на місці, до якого простежили дзвінок.
Поряд два готелі, і я певен, це один з них.
Про це я подбаю сам.
Ти його вчора набухав? У дрова?
Він і в гарний день до обіду ганчірка.
Сьогодні він буде ходячим мерцем.
Я заходжу, ти його вирубаєш, бум. Готово. І ми йдемо геть.
Ні.
Не вийде.
Ти навіжений.
Не розумієш, що це занадто божевільно? Навіть для тебе.
Гаразд, зроблю це сам.
Що таке?
Де мої срані ключі?
БЕТУ, КЛЯТИЙ ДОВБЕНЬ
ДУМАВ, Я НЕ ДІЗНАЮСЯ?
БРАТЕ, Я ПІДУ ІЗ ЦИМ ПРОСТО ДО ДУДИ
От зараза.
Що сталося?
Віку починає нервувати. Піду розберуся із цим лайном.
-Цьом. -Цьом.
Неслухняна дівчинка.
Доброго дня. Як справи?
Доброго дня.
Агент Пеннер, оперативна група Інтерполу.
У нас є підстави вважати, що один з гостей вашого готелю
причетний до операції торгівлі дітьми.
Можливо, заселився під вигаданим іменем.
Міг пропонувати вам гроші, щоб ви повідомили, якщо про нього питатимуть.
Слухайте, можете мені допомогти,
або я закрию цю діру і перевірю кімнату за кімнатою.
Це було кілька днів тому.
Він з'являється лише раз?
Так. І ніде на записах немає дівчини.
Значить, інший.
Швидше, рушаймо.
Марино.
Який номер?
Проходьте.
Що?
Я дещо забула.
Важливе?
Дуже.
Ми зараз.
-Чекаємо в машині. -Ходімо.
Виводитимемо тебе із шумом.
Це веселий план.
Збрешу, якщо скажу, що не чекав цього.
Проблема в тому, щоб тебе завести.
На це нам треба більше часу.
Скільки?
На пошук тих, кому можна вірити, підуть тижні.
Який у нього план?
Він нібито має план, як зайти й вийти простіше.
Вже можна діяти.
Довіряєш йому?
Ось і перевіримо.
Привіт. Так.
Можеш перекладати?
Авжеж.
Вони хочуть поговорити.
Коли знайдеш Ферраза, ти маєш зайти у це…
Гелікоптер має доставити нас на яхту.
Не думала, що колись почую таке речення.
Ти через мене завжди підстрибуватимеш?
Мабуть, ми бачимося востаннє.
Тобі знадобиться, щоб щось почати.
Було трохи більше, ніж я очікував.
Бету оскаженіє.
Він уже оскаженів.
Принаймні він нарешті інвестує в брата.
Віку.
Я ніколи цього не забуду.
Знаю. Шрами залишаться назавжди.
В'ЯЗНИЦЯ ТЕХНІЧНЕ ОБСЛУГОВУВАННЯ
Гей. Ти готовий?
Так.
Ти в цьому впевнений?
Я казав, що Іван — один з найкращих…
Я про те, що ти лишишся.
Я не залишаюся. Я закінчую.
Щасти тобі.
-Я сумуватиму за тобою. -Так.
І я знаю, що це начебто небагато,
але я вже давно такого нікому не казав.
І…
Я дістав тобі це.
Електрошокер. На випадок, якщо забудеш усе, чого я тебе навчив.
Я не віддам тобі її…
бо хочу, щоб вона була в тебе.
Я віддаю тобі, бо хочу її назад.
Боже, ми розминулися.
Ось, зупиніть тут.
Відвідування закінчуються через 30 хвилин.
-Якщо будуть проблеми… -Я йому скажу.
Без дурниць.
Феліпе каже, у Ферраза власна охорона.
Він може лише привести тебе до камери.
Якщо щось піде погано, ти сам по собі.
Звучить так, ніби ти намагаєшся мене відмовити.
Я робив багато такого, від чого краще б мене відмовили.
То, може, й так.
Ти будеш тут, коли я вийду?
Так, бо треба буде зняти з Феліпе виграш у парі на тебе.
Я хочу знати, на що ти поставив гроші?
Ні.
Швидше. Ворушися.
Руки вгору. Повернися.
ПЕРЕВІРКА
Заходь.
Руки вгору.
Проходь.
Відмотайте тут трохи.
Стоп, зупиніть. Можете наблизити?
МИЙНІ ЗАСОБИ
КРИМІНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ
От виродок.
Виродок.
Він іде по Ферраза.
Ні, Ферраза. Зачиняйте. Зачиняйте все.
Зачиняємо! Усі до своїх камер!
Усі до своїх камер!
Переклад субтитрів: Ольга Галайда