ГНІВ
Вибач.
Як тобі буде легше – я теж нервую.
Просто не віриться… що їх вже немає.
Як так – усе було добре, а тоді…
Слухай, я колись збагнув одну річ…
до зустрічі з твоїм татом, я тоді був трохи молодшим за тебе… мій старший
брат потрапив в аварію… критичний стан. А лікар, який мав провести операцію,
був діловим, холодним. І…
Мою маму це дуууже вибісило.
Вона сказала йому проявити трохи людяності, співчуття. А він: «З усією
повагою, мем, та це не те… що вам треба».
Каже: «Вам не треба лікар, який бачить у ньому людину. Вам треба лікар…
який бачить у ньому… завдання, яке він мусить виконати».
Тому що… коли на кону все, краще мати поряд того, хто намагається
зібрати тебе… а не того, хто хоче врятувати.
Знаю, це важко. Але поки що… ліпше залишити наші емоції… позаду… а потім
гордо вийти і стати парою професійних хірургів.
Хірургів?
Хірургів.
Готово.
Ви виходите з інтервалом у п'ять хвилин. На позиціях, без моєї команди нічого не
робити.
Чому не питаєш, що я бачила?
Прийде час - запитаю…
Не в моїх інтересах… щоб ти переживала це двічі.
Повернули за ріг.
Крізі…
-За нами хвіст? -Змінюй маршрут.
Що?
Вони на дахах, ще одна машина приблизно за квартал від нас. За нами стежать.
Змінюй маршрут… Зараз.
Точка відходу?
Військовий об'єкт з посиленою охороною.
Відстань?
Дванадцять кілометрів.
Усе гаразд?
Будь напоготові.
Крізі, це не відповідь на моє запитання.
Сеньйоре?
Тримайте позиції.
У нас лишилася одна група переслідування.
Почалося. Вирішуйте щось
Зрізай через парк. Через парк - праворуч, праворуч!
Зміна маршруту. За мною… На резервний об'єкт.
Відставити.
Відбій.
Приношу щирі вибачення…
На жаль навіть після вчорашнього… ми досі отримуємо погрози від НРФ. З огляду
на обставини… було б розумно поговорити з нею тут, а потім ми організуємо
військовий транспорт, для перельоту в США.
Це там?
Так.
Іди, По. Треба перетерти.
Можете записувати. Ставити будь які запитання, але не хочу, щоб у
кімнаті… був хтось іще.
Ви, певно, вважаєте, що маєте тут якусь владу, містере Крізі.
Знаєте… байдуже, що ви там надумали, коли зустріли мене, усвідомте одне:
мало того, що я пропоную… допомогу - вона вам необхідна. Вони розставили
людей уздовж усього маршруту. А це значить одне, у вашому ланцюгу
командування- витік.
Як не можете довіряти підлеглим… може зміните думку про мене?
Ви довіряли б людині на нещодавній співбесіді?
Співбесіди… – не мій профіль…
На жаль, це переросло в те, з чим я ближче знайомий.
Я знаю, думати про те, що сталося, дуже боляче. Тож… хоча б зараз не треба.
Наскільки зможеш, зосередься на тому, що ти відчувала і що там було до того,
що сталося в будівлі. До того. Саме там криється потрібна нам інформація.
Розумієш?
Чудово. Коли прокинулась, ти була у хлопця?
Насправді він не мій…
Так…
Я втекла.
Я не планувала залишатись… коли прокинулась, я…
я зрозуміла, як не покваплюсь… тато прокинеться… і…
До того.
Як ти дісталась?
На мотоциклі Ліама…
Пам'ятаю, думала: «Точно встигну». Вулиці були порожніми, я їхала швидко, тоді…
я під'їхала до останнього повороту… загорівся зелений… Нікого не було, але я
відчула, ніби щось наближається. Тому загальмувала. І тоді два… фургони…
просто промчали перехрестям. А за ними - мотоцикл. Схожий чи то на спортивний.
Чи то на гоночний.
М. Детальніше про мотоцикл.
Чорний, наче.
Як і усе: одяг мотоцикліста, його шолом… Е-ем… Так, це… це все, що я пам'ятаю.
А ті фургони?
Білі.
-Нові, старі? -Нові.
-Схожі на службові машини чи особисті? -Я… не знаю. Службові. Мабуть.
Гаразд. Про це пізніше. Що сталося потім?
Я повернула за ріг…
Проїхала… півкварталу, припаркувалась. Десь прямо навпроти будівлі.
Він там стояв.
Хто?
Мій тато…
Він сідав у машину, й… побачив мене…
Він подзвонив, а тоді я…
Добре, на цьому поки зупинимось. Достатньо. Ти молодець. Зробимо перерву.
Відпочивай.
Ви навіть не запитали про вибух.
Підозрювані зникли… ще до вибуху. Якщо не діяти правильно, сильні емоції можуть
спотворити спогади, і в такому разі ми отримаємо менше корисної інформації,
а не більше. Я дістану усе, що нам потрібно. Та зараз… зробіть мені ласку…
дістаньте зображення найпопулярніших білих фургонів придбаних за п'ять років.
Я прошу аби ви… просто повірили мені.
Думаєте, хочете знайти їх більше, ніж я, ніж вона?
Якщо я вийду, і лишаться питання, можете зайти й поставити їх особисто.
Добро?
Мені знадобиться якась тряпчина або рушник.
Що відбувається?
Я хочу, щоб ти згадала себе… на тому мотоциклі.
Отже…
Двадцять хвилин тому… ти спала… Але згодом… ти розумієш, що треба
додому, ти зосереджена, адреналін зашкалює…
Так.
Тепер ти ду-у-уже близько. Ти під'їжджаєш до перехрестя і різко гальмуєш. Бо щось
наближається. Що ти відчуваєш?
Що я відчуваю?
Щось летить нізвідки. Зупинися, інакше зіб'ють. Що відчуваєш?
Шок. Подив. Я…
Який з цих? Не задумуйся, покажи.
Добре, а тепер…
Я бачила лице.
Лице мотоцикліста. Лиш на секунду, але я бачила.
Добре. Ну, давай, По. Давай зупинимося тут. Зосереться на
мотоциклісті. Придивися, По.
По.
ТАТО
По, По, По. Тихо, тихо. Ти молодець, ти молодець. Молодчинка.
А як щодо фоторобота?
Фотороботи - це завжди лотерея. Створюють хибні спогади так само, як і відновлюють
справжні. В ЦРУ є хороша спеціалістка. А поки… треба вилучити записи з камер у
цьому районі за ранок вибуху. Це й візуальне підтвердження, і номери.
Я передам розпорядження.
Так, але як відпрацьовувати зачіпку, знаючи, що є витік?
Я особисто доповім президентові Кармо. Ми самостійно відберемо невелику команду і
максимально звузимо коло. Літак вже заправляють. За годину По зможе
повернутися в Штати.
Мені здається, чи ви згадали лиш По?
З огляду на витік… я бачу потенційну користь… у допомозі сторонньої особи.
Але ви повинні розуміти, що керую тут я.
У нас мета одна.
Мені здається ви не визнали, що керуватиму всім я.
Ви тут головний.
Я організую транспорт, як тільки проінформую президента.
Знаєте, ваш друг Рейберн… казав, що у вас причина боротися… розкриває найкраще.
Повірили?
Я знаю випадки, містере Крізі, коли причина боротися… в людях розкриває усе
найгірше.
І, сжоже, це й дотепер мене непокоїть.
Чому не полетиш зі мною?
Тобі це не треба.
Треба…
-Клянуся, я правда… -У мене тут робота.
-Ти безпечно повернешся додому і проживеш -Але… ти…
довге життя. Але щоб воно склалося добре, потрібно залишити все це позаду.
І цей шлях починається просто зараз. Ти сядеш у літак… узявши найкращі спогади.
А все інше - як і я - лишиться тут.
І забудеться назавжди.
Ти був поряд, коли…
в мене нікого не залишилось.
Я не хочу про це забувати.
Ну все, тобі час.
Дякую.
Гаразд.
Лягай! Лягай! Захищайте літак!
Виходь! Виходь, виходь!
Злітай! Злітай!
Чорт.
Чому він не повертається?
Ґрінґо!
По!
Нумо.
Що за…? Якого…? Ціляться в двигун… Тримайся.
Що вони роблять?
Чому?
Господи. Крізі.
Крізі!
О Боже. О Боже.
Крізі! Крізі. Крізі!
Машина, машина!
Ви як?
Сідай, По.
Пристебнись.
ТЕРМІНОВІ НОВИНИ: ЗАГИНУЛО 600 ОСІБ
Експрес- опитування вже показують різкий стрибок підтримки президента після його
-обіцянки знайти й затримати винних. -Зробити тобі щось поїсти?
Ні. Будеш чай?
Знаю, вона вже не дитина…
але наодинці страшно після такого.
Мені з нею подобається – без проблем. Шістсот життів ось так обірвались.
Ти прекрасна молода жінка. Донька вже виросла…
Ґабі.
Моя двоюрідна сестра чудово влаштувалася в Штатах. Там просто безліч можливостей.
Ґабі.
Твій чоловік загинув… І відтоді все пішло по одному місцю.
А тепер ще й терористи!
Ні, скажи, ти серйозно думаєш, тут гарне місце для твоєї доньки? М?
Я говорю про новий початок для вас обох. Розумієш?
Алло.
Алло, Мелу, це Джон Крізі. Ти катала мене вчора кілька годин.
Так…
Так, звісно, я пам'ятаю.
Друзі цілі?
Мені треба допомога з машиною.
Ти якось похвалилася, що добре вмієш шукати… різні речі. І…
Зараз мені треба така людина.
Містере Крізі, з вами працювати не варто.
Варто чи ні, але… плачу гарно.
А за що саме платиш?
А це ми краще залишимо в таємниці.
У Бразилії… бути біді, коли платять, а ти не запитуєш.
Слухай, є дівчина, яка втратила сім'ю внаслідок вибуху, і бачила злочинців.
Вони хочуть її вбити, я мушу вивезти її з країни.
То ти допоможеш чи мені шукати когось іншого?
А якщо оплата буде не грошима?
ПОРЯДОК І ПРОГРЕС. УСЕ ЗАРАДИ БРАЗИЛІЇ
Є хто?
Там хтось є?
Рятуйте.
Ви чуєте? Відчиніть. Прошу…
Прошу!
Агов!
Витягніть мене, бляха, звідси!
Витягни кому кажу!
Привіт.
-Вам гайки! -Хвоста не було.
-Мої друзі вже їдуть! Вони знайдуть вас! -Телефон викинула?
-Так. І взяла це. Як просив. -Ви тепер трупи!
Почули? Вам тепер гайки!
Що це?
Початок брудної справи, що тебе не стосується.
Диви… Я прошу лиш… знайти безпечне місце, де можна все оцінити, а потім я подбаю
-про оплату… -Не гроші…
Я сказала, що хочу…
Переїзд із усіма документами…
Ми домовились?
Домовились.
Чудово.
Вибачте, я…
Мені здалося, я когось почула.
Привіт…
Я Мелу.
По.
Крізі. Радий чути, аж камінь з душі. По з тобою? Вона ціла?
Поки в безпеці.
Але після того, що сталося вранці, я не можу покладатися на бразильців
і фактично залишився один.
-Ти не один. -Сер, у нас…
Ми з тобою, і я з усім розберуся. Мартіне. Скажи, хто вже напоготові.
Я відправлю вам літак для евакуації. Усе тихо й без участі бразильців.
Я поверну тебе й По додому якомога швидше й безпечніше.
Так, гаразд. Слухай, ще треба гроші… для захисту й пересування.
Добре. Будуть.
Крім цього… дай нам варіанти відходу… щоб я їх оцінив.
Натякаєш… повертати її небезпечно?
Я кажу, що не знаю того, що не знаю. І тому… я нічого не обіцяю.
Добре. Ну… Джоне, ти краще запитай себе. А з тобою безпечно?
Це ж, бляха, донька Рейберна…
Зараз… змінюємо машину
Почнеш гепати… то я тебе гепну…
Знаєш, що б не завадило? Музика…
Що любиш? Попсу?
Ем… Вимкніть.
. Не подобається?
Подобається, але… Не хочу, щоб ці пісні…
нагадували мені про таке.
Щоб не псувати враження про улюблені пісні… поставимо щось інше.
Не бійся, ти в безпеці…
У фавелі є своя поліція… мій кузен там важлива шишка.
Доведеться заплатити.
Ось бюджет…
Впишемося?
Вітаю в новий дім.
Сюди.
Влаштовуйтесь.
Піду поговорю з братом. Зараз повернуся.
Так.
А ти впевнений?
Ти в безпеці. Такі місця ніхто не підозрює. Спробуй трохи поспати.
Я і так проспала всю дорогу… Схоже, кантрі має на мене заспокійливий ефект.
Боже, й ти туди ж…
Тато завжди хотів мене підсадити.
Він мене і вчив.
Він говорив про шахи як про релігію.
Ні, не релігія. Метафора…
У тебе є план, у противника – також. І коли застають зненацька, стає видно,
хто розумніший. Хто реагує, хто атакує.
Навчишся в шахи…
…Навчишся в життя.
Здається, це вперше я бачу твою усмішку.
Можна зіграти…
Якщо… хочеш.
Ти влаштовуйся… я скоро.
Ти йдеш?
Так, маю про дещо подбати.
Ти про того типа в багажнику?
Так.
Може, залишся?
Там я буду кориснішим… аніж тут.
Вб'єш його?
Ні. Просто…
поговорю з ним.
Як хірург?
Типу того.
Він убив би мене?
Сто відсотків.
Тоді, побачимося.
Крізі!
Задва квартали є одне місце…
По щось їла?
Відколи вона в Бразилії – тільки американський фастфуд.
Складний випадок. Обожнюю.
У мене донька…
Коли вбили мого чоловіка, наша сусідка приходила, щоб просто… поговорити з нею.
Розмова допомагала їй все прийняти.
По схожа на мою доньку.
Хочеш… я залишуся з нею і… вислухаю.
Добре, дякую.
Але ти… такий як і я…
В скрутні часи… ми шукаємо тиші.
Майстерня. Одразу за рогом.
Бувай.
Гей…
Я принесла поїсти.
Я не дуже голодна.
Не бійся…
Я запитала доньку… що б їла американка, яка не любить бразильське.
І це… коксінья…
Щось потипу… як ви називаєте… нагетсів?
Курячі нагетси.
-Угу. -Так.
Не страшно, якщо не хочеш. Нарешті зможу сказати доньці, що вона помиляється.
М.
Вона вгадала.
Скільки тобі?
Шістнадцять.
І ти, мабуть, не дуже зраділа переїзду в Бразилію.
З чого взяли?
Ну…
Коли ти водійка… ти не просто… зустрічаєш людей.
Ти починаєш їх бачити.
Що ще бачите?
Коли людині треба друг.
Ти мене розумієш?
-Так. -Фільми любиш дивитись?
Ти знаєш, як визначити… коли хтось… передивився фільмів?
Якщо людина тягне акумулятор… і каже, що «попрацює» з тобою –
хрінь собача. Ще нікого акумулятор не зламав. Треба інформація? Сила не
в акумуляторі. А в тому… що всередині.
А там сірчана… кислота…
Тебе перекосить…
Та це займе час.
Але як змішати… з перекисом водню… буде так званий…
«сік піраньї».
Ти знаєш, що роблять піраньї, га?
Вони жеруть плоть.
Я чоловік стійкий, і скажу тобі одну цікаву річ.
Воно витягло з мене усе…
Достатньо одного шраму.
Помастиш ним лоба…
і воно роз'їсть твою шкіру…
Повільно стікатиме. А коли потрапить в очі… усе згасне.
Буквально.
У тебе є десь дві хвилини… поки кислота стече до очей. Говори швидко.
-Ні! Ні! Ні! -Гей, гей! Будеш сіпатись- обіллєш
усе тіло.
Я говоритиму! Клянусь! Клянусь… Говоритиму.
Кажеш, ти говоритимеш?
Так.
Я готовий спробувати.
Та як втиратимеш мені якусь дурню- пошкодуєш…
Ясно?
Так.
-Твоє ім'я? -Тьяґо.
Хто найняв тебе нас убити?
Я… я не знаю. Я не знаю… Не знаю.
Але він сказав називати його Осмар, окей?
Не думаю, що це його справжнє ім'я.
Ви допомагали закласти вибухівку?
Вибухівка. Бомба.
Я не знаю нічого про вибухівку. Я не знаю… Не знаю!
Нічого не знаєш?
Ні! Ні!
Час спливає, Тьяґо… Мені треба відповіді.
Я… я не з НРФ. Я не з НРФ.
-НРФ? -Благаю. Благаю вас.
То це були люди Осмара?
Осмар зв'язався з нами після вибуху, запропонував заплатити за «роботу»!
Ми до останнього не знали, хто ціль! Відпусти, прошу! Будь ласка, благаю! Я ж
розказав!
Як ви знали, що ми їхали на базу?
Осмар скасував атаку на конвой.
Він сказав, що тепер ви поїдете саме на базу.
Будь ласка. Я прошу.
Він сказав, що на базі буде мало людей, тому що НРФ усім і
всюди розсилають погрози! Благаю. Благаю!
Благаю. Благаю. Благаю. Благаю вас. Благаю. Благаю, ні.
Де я можу знайти Осмара?
У нас проблема - ваш містер Крізі. Я вимагаю гарантій, що його теж
евакуюють. Одна справа - коли він працює з нами, і зовсім інша – коли це
неконтрольована особа. Він перестав виходити на зв'язок, а я змушений
мати справу з терористами, з трагедією. Вже не кажучи про вибори.
Власне, президенте Кармо, я розмовляв із Крізі, і на разі він нікому
не довіряє. Навіть якщо він доставить дівчину, знаючи його, я більш ніж
упевнений, що він не поїде… поки ті підрівники, не сконають.
Директоре Монкріф… Цікаво, як реагував би ваш уряд,якби у вашій країні
переховувався іноземець… що діє без контролю, без нагляду… і потенційно
підриває ваше розслідування та реакцію на масштабну терористичну атаку?
Його б нейтралізували усіма необхідними засобами.
Гей. Як пройшло?
Треба машина.
Що трапилося?
Я змушу його вивести нас на тих, хто полює на По.
Вона не їде додому?
Ні. Поки не знатиму, хто проти нас.
Добре. Я спробую.
Як вона?
Не дуже.
Але в гарних руках.
Вже їдемо?
Ще ні.
Е-е…
Допоможеш… мені де з чим?
З чим?
Як ти переносиш вигляд крові?