Undskyld.
Jeg er også nervøs, hvis det hjælper.
Jeg forstår bare ikke, at de er væk.
Fordi de havde det fint, og så…
Nu skal du høre noget, jeg lærte, før jeg mødte din far.
Jeg var lidt yngre end dig.
Min storebror var ude for en bilulykke og skulle opereres.
Kirurgen var så steril og følelsesforladt.
Og… min mor blev stiktosset.
Hun bad ham være lidt menneskelig og vise medfølelse.
Han sagde: "Det skal du med al respekt ikke ønske dig.
Kirurgen skal ikke se din søn som et menneske.
Kirurgen skal se din søn som en interessant gåde."
For når alt står på spil, er det bedre at have en,
der prøver at løse gåden, end en, der prøver at redde dig.
Jeg ved, det er svært.
Men lige nu må vi lægge følelserne til side.
Vi skal derud og opføre os som to kirurger.
Kirurger?
Kirurger.
Det hele er klar.
Gå en efter en med fem minutters mellemrum.
Når I er I position, skal I afvente min ordre.
Hvorfor har du ikke spurgt, hvad jeg så?
Det gør jeg, når tiden er inde.
Jeg vil bare helst have, du kun skal genopleve det en gang.
De drejer til venstre.
Vi bliver skygget og tager en genvej.
Creasy…
Er de med os?
-Tag en ny rute. -Hvad?
De er på tagene, og der er en bil en gade herfra også.
Ruten er kompromitteret. Ny rute. Nu!
-Alternativ destination? -Et sikret militæranlæg.
-Hvor langt? -12 kilometer.
Forstået. Jeg afventer ordrer.
De afviger fra ruten.
Er alt okay?
Hold godt øje.
Det lød ikke som et svar på mit spørgsmål.
-Ja? -Hold positionen.
Vi har kun et hold mere efter dem.
Det sker nu. Træf et valg.
Kør gennem parken. Til højre!
Forlader ruten. Følg mig.
Omdiriger til alternativ destination.
Afblæs.
Det er slut.
Jeg beklager.
Selv efter gårsdagens voldelige hændelse modtager vi stadig trusler fra FRP.
Grundet omstændighederne er det nok bedst at tage samtalen her.
Vi sørger for militærtransport med fly direkte til USA efter.
Derinde?
Ja.
Gå bare. Jeg skal lige veksle et par ord med ham.
I kan optage samtalen.
Jeg skal nok spørge om alt, men jeg vil være alene,
når jeg taler med hende.
Du lader til at tro, du bestemmer her.
Uanset hvad du besluttede, da du mødte mig,
så indse, at jeg tilbyder min assistance, og at I har brug for den.
Der var mænd langs hele ruten.
Det beviser, at nogen i jeres kommandovej taler over sig.
Kan du ikke stole på dine underordnede,
gør du klogt i at ændre din mening om mig.
Ville du stole på ham fra jobsamtalen forleden?
Jobsamtaler er ikke min stærke side.
Nu er det her desværre noget, hvor jeg er mere hjemmevant.
Jeg ved, det er svært at tænke på det, der er sket,
så det lader vi være med lige nu.
Hvis du kan, så hold dig til, hvad du følte, og hvad du så,
før der skete noget ved huset. Før!
Der gemmer de oplysninger sig, vi skal bruge.
Forstår du det?
Godt.
-Du vågnede op hjemme hos din kæreste? -Han er ikke min…
Men ja.
Jeg havde sneget mig ud.
Jeg ville ikke være sent ude, men da jeg vågnede…
Jeg måtte skynde mig, før far vågnede, og…
Hold dig til før.
Du skulle hjem.
Jeg tog Liams motorcykel.
Jeg kan huske, jeg troede, jeg kunne nå det.
Gaderne lå øde hen. Jeg kørte stærkt og nåede sidste sving.
Der var grønt lys,
men jeg fornemmede et eller andet, før jeg så det.
Så jeg hakkede bremsen i.
To varevogne kom drønende gennem krydset.
Så var der en motorcykel. Sådan en sports- eller motocrossmodel.
Fortæl mere om motorcyklen.
Jeg tror, den var sort.
Alt var sort. Ham, der kørte, var i sort tøj og sort hjelm.
-Det er alt, jeg kan huske. -Og varevognene?
Hvide.
-Gamle eller nye? -Nye.
Lignede de arbejdsvogne, eller var de private?
-Det ved jeg ikke. Arbejdsvogne? -Okay, det tager vi senere.
-Hvad skete der så? -Jeg fik motorcyklen rundt om hjørnet.
Jeg parkerede den lidt nede ad gaden.
Jeg kiggede direkte på bygningen.
Men han stod der.
Hvem?
Min far.
Han var ved at sætte sig ind i bilen. Han så mig.
-Han ringede til mig, og så… -Godt. Vi stopper der.
Det er godt.
Det er rigtig flot. Vi holder en pause.
Stop der.
-Du spurgte hende ikke om bomben. -Mistænkte var væk, før bomben sprang.
Gør vi det ikke korrekt, forvrænger følelserne minderne.
Vækker jeg alle følelserne, får vi mindre brugbare oplysninger, ikke flere.
Jeg skal nok få alt, vi skal bruge.
Lige nu skal du skaffe mig billeder af de mest almindelige hvide varevogne,
der er solgt de sidste fem år.
Vis mig nu lidt tillid her!
Brænder du mere end mig eller hende efter at fange dem?
Har du stadig spørgsmål, når jeg er færdig,
står det dig frit for at spørge hende.
Lyder det fair?
Jeg skal også bruge nogle klude eller et lille håndklæde.
Hvad laver vi?
Du skal tænke tilbage på, da du sad på motorcyklen.
Godt…
For 20 minutter siden lå du og sov.
Så snart du indså, du skulle skynde dig hjem,
var du lysvågen, og adrenalinet pumpede.
Ja.
Okay, og nu er du så tæt på.
Du når frem til krydset og hakker bremsen i.
-Du fornemmer noget. Hvad føler du? -Hvad jeg føler?
De kom drønende.
Du skal stoppe eller blive ramt. Hvad føler du?
Chok, overraskelse. Jeg…
Peg på varevognen, du så. Peg uden at tænke. Bare husk!
Godt. Nu skal du…
Jeg så hans ansigt.
Ham på motorcyklen. Et kort sekund, men jeg så ham.
Det var godt, Poe. Vi stopper lige historien.
Fokuser på ham på motorcyklen.
Ham på motorcyklen, Poe.
Poe.
FAR
Poe. Okay.
Det gjorde du godt.
Det var flot.
-Hvad med fantomtegneren? -Fantombilleder virker ikke altid.
De tegner falske minder lige så tit, som de rammer noget brugbart.
CIA har en, der kan hjælpe.
Vi skal have fat i færdsels- og sikkerhedsoptagelser fra området.
Måske kan vi se en nummerplade.
-Jeg giver folkene besked. -Det er problematisk.
Hvordan vil du efterforske, når nogen sladrer?
Jeg underretter selv præsident Carmo.
Vi udvælger et særligt hold og holder det på så få hænder som muligt.
Flyet bliver tanket op.
Vi kan flyve Poe til USA inden en time.
Jeg bed mærke i, at du kun nævnte Poe.
Der er en muldvarp,
så det kan være nyttigt med ekstern assistance.
Så længe du forstår, at jeg bestemmer.
Vi har begge to samme mål.
Og du anerkendte ikke, at jeg bestemmer.
Du bestemmer.
Jeg fikser transporten, når jeg har talt med præsidenten.
Din ven Rayburn sagde,
at hvis du havde noget at kæmpe for, ville vi få det bedste ud af dig.
Troede du på ham?
Jeg har set en del, der havde noget at kæmpe for,
hvor det bragte det værste frem i dem.
Og det er nok det, der bekymrer mig.
Kan du ikke tage med?
-Det skal du ikke ønske dig. -Jo.
-Det gør jeg… -Jeg skal ordne noget her.
-Men du… -Du skal hjem og at leve et langt liv.
Hvis det skal lykkes, må du finde ud af at lægge alt det her bag dig.
Den bearbejdning starter nu. Stig på flyet med dine bedste minder.
Efterlad alt andet, inklusive mig.
Tænk aldrig på det igen.
Du var der, da…
Da jeg ikke havde andre.
Det har jeg ikke tænkt mig at glemme.
Nu skal du afsted.
Tak.
Okay.
Ned! Beskyt flyet!
Kom væk!
Vi letter!
Hiv trappen ind.
Ned!
Pis.
Hvorfor drejer den ikke?
Satans. Tættere på. Hold den.
Gringa!
Poe!
Kom så!
Hvad fanden?
-Hvad laver de? -De prøver at ramme motoren.
-Hold fast. -Hvorfor?
Nej, nej. Creasy!
Creasy!
Det er løgn.
Creasy!
Bilen, Creasy!
Er alt okay?
Sæt dig ind, Poe.
Selen.
600 OMKOMMET
Præsident Carmo udtaler, at valget ikke bliver udsat.
Meningsmålingerne viser en stor stigning for præsidenten og hans krisehåndtering.
-Vil du have noget at spise? -Nej.
-Jeg laver te. Vil du have? -Nej.
Tak, fordi du var her.
Hun er jo ikke et barn, men hun skulle ikke være alene efter alt det der.
Jeg elsker jo at være hos hende.
600 menneskeliv gik tabt.
Du vil ikke høre det, men jeg er nødt til at sige det.
Du er en smuk ung kvinde, og din datter er voksen.
Gabi…
Min kusine tjener godt i USA og siger, mulighederne er gode.
-Gabi. -Din mand blev myrdet.
Og det er kun blevet værre siden. Nu er der også al den terror!
Er her sikkert nok til, at din datter skal vokse op her?
Jeg taler om, at I kan starte på en frisk.
-Hallo? -Melo, det er John Creasy.
-Du kørte mig rundt i timevis forleden. -Ja.
Selvfølgelig kan jeg huske dig.
-Er dine venner okay? -Jeg har brug for en chauffør.
Du sagde også, at du er typen, der kan finde lidt af hvert, og…
Det er lige det, jeg har brug for.
-Det er nok ikke klogt at arbejde med dig. -Klogt eller ej, så betaler det godt.
-Og hvad bliver jeg betalt for? -Det tager vi, som det kommer.
Her starter problemerne, når man får penge uden at stille spørgsmål.
Der er en pige.
Hendes familie var bombeofre, og hun så gerningsmændene.
Nu vil de dræbe hende, så hun skal ud af landet.
Kan du hjælpe, eller skal jeg finde en anden?
Hvad, hvis jeg ikke beder om penge?
JEG STØTTER GENVALG AF PRÆSIDENT CARMO. GØR DU?
ORDEN OG FREMSKRIDT FOR BRASILIEN
Hallo?
Er der nogen? Kan du hjælpe?
Få mig ud herfra. Hjælp mig.
Hallo?
Få mig ud herfra, for fanden!
Få mig så ud herfra!
Hej!
-Jeg nakker jer! -Ingen skyggede mig.
-Jeg nakker jer! -Efterlod du mobilen?
-Hører du? Du er død! -Ja. Jeg købte dem her.
Hvad er det?
Starten på et kæmpe rod, der ikke vedrører dig.
Jeg kan ikke få vejret!
Du skal bare finde et sted til os, hvor vi kan vurdere alt i sikkerhed.
-Så får du dit gebyr… -Intet gebyr.
Jeg sagde, hvad jeg vil have.
Jeg vil til USA. Korrekt dokumenteret.
-Er det en aftale? -Ja, det er.
Godt.
Undskyld…
Jeg troede, jeg hørte nogen.
Hej.
Jeg hedder Melo.
Poe.
Creasy.
Det er godt at høre fra dig. Har du Poe der? Er hun okay?
Hun er i sikkerhed.
Men efter det i morges stoler jeg ikke på brasilianerne.
Jeg er helt på egen hånd her.
-Nej, du er ej. -Jeg…
Du har os, og jeg ordner det her for dig.
Martin, hvem er klar til at træde til?
Jeg sender et fly, der kan få jer ud af landet.
Undercover uden brasilianerne.
Jeg får jer hjem så hurtigt og sikkert som muligt.
Fint nok. Jeg skal bruge penge til beskyttelse og transport.
Modtaget.
Og så skal du give mig exit-muligheder, som jeg kan vurdere.
Mener du ikke, det er sikkert at flyve hende hjem?
Jeg ved ikke, hvad jeg ikke ved. Jeg lover intet, før jeg ved mere.
Okay.
Fint. Du må hellere spørge dig selv, om hun er i sikkerhed hos dig?
Vi taler for fanden om Rayburns datter…
Hvad?
Vi skal over i en anden bil.
Hamrer du på bagagerummet,
bliver det din sidste gerning.
Ved du, hvad vi trænger til? Musik!
Hvad kan du lide? Pop?
Gider du slukke?
-Kan du ikke lide den? -Jo, men…
Jeg vil ikke høre sange, jeg kan lide, og… så minder de mig om det her.
Må sange, du kan lide, ikke minde dig om det her,
så lad os se engang.
Her er du i sikkerhed.
Favelaer har deres eget politi. Min fætter er ret højt på strå i styrken.
Det skal du betale for.
Her er budgettet.
Fungerer det for dig?
Velkommen til jeres nye hjem.
Denne vej.
Bare find jer til rette.
Jeg kommer, når jeg har talt med min fætter.
Ja.
Er du sikker på det her?
Vi er i sikkerhed. Ingen leder på steder som det her.
Se, om du kan få sovet.
Nej, jeg sov det meste af køreturen. Countrymusik bedøver mig åbenbart.
Ikke også dig!
Min far prøvede altid at få mig til at spille.
Gæt, hvem der lærte mig det.
-Han fik det til at lyde som en religion. -Nej, ikke en religion.
En metafor.
Du har en plan. Modstanderen har en plan.
Og når du overraskes, ved I, hvem der var klogest.
Hvem der reagerer, og hvem der angriber.
-Lærer man at spille skak… -Lærer man om livet.
Det er vist første gang, jeg har set dig smile.
Vi kunne spille.
Hvis du… vil altså.
-Find dig til rette. Jeg kommer igen. -Går du?
Ja, jeg har noget, jeg skal ordne.
Mener du manden i bagagerummet?
Ja.
Kan du ikke blive?
Jeg gør mere nytte derude og ikke så meget herinde.
Dræber du ham?
Nej, jeg…
Jeg taler med ham.
Som en kirurg?
Noget i den dur.
-Ville han have dræbt mig? -Helt sikkert.
Så ses vi, når du er tilbage.
Creasy!
Der er et sted i nærheden, du kan bruge.
Har Poe spist?
Hun har spist amerikansk fastfood, siden hun kom hertil.
En hård nød at knække. Perfekt.
Jeg har en datter.
Da min mand blev slået ihjel,
kom en nabo på besøg bare for at tale med hende.
Tale med hende om at bearbejde tingene.
Jeg tror, Poe er som min datter.
Jeg kan godt blive hos hende og bare lytte, ikke?
Fint. Tak.
Men du er ligesom mig.
Når det ser sort ud, søger vi stilheden.
Autoværkstedet lige om hjørnet.
Vi ses.
Hey!
Jeg har noget mad med.
Jeg er ikke sulten.
Bare rolig.
Jeg spurgte min datter, hvad amerikanere spiser, når de ikke spiser vores mad.
Og det her…
…er coxinha.
Det er lidt som… Hedder de "nuggets"?
Kylllingnuggets?
Ja.
Det er fint, hvis du ikke spiser dem.
Min datter tager aldrig fejl, så det er faktisk fint, hvis du nægter.
Måske har hun ret.
Hvor gammel er du?
16.
Og du var ikke så tændt over at skulle til Brasilien?
Hvordan kunne du se det?
Tjo…
Når man er chauffør,
møder man ikke bare en masse mennesketyper.
Man lærer også at se dem.
Hvad så du ellers?
En, der mangler en ven.
Taler du spansk?
-Ja. -Kan du lide film?
Ved du, hvordan man ved, når nogen har set for mange film?
Når de hiver et bilbatteri frem og siger, de vil "arbejde" på dig.
Sådan en gang pis! Et bilbatteri knækker ikke nogen.
Vil du have oplysninger, er batteriet ikke det vigtige.
Det er det, der er indeni.
Svovlsyre.
Det svider en del.
Men det tager tid.
Blander man det…
…med brintoverilte, bliver det til noget andet.
Piranhajuice. Og du ved, hvad piranhaer gør, ikke?
De spiser dit kød.
Jeg er et sejt røvhul, men jeg kan godt sige dig…
De fik alt ud af mig.
Gennem det her ene ar. Lige her.
Får du det på panden,
ætser det huden væk.
Så drypper det langsomt ned.
Når det rammer øjnene, er der lukket og slukket.
Bogstavelig talt.
Det vil tage to minutter, før det når øjnene.
Så tal hurtigt.
-Nej! -Rolig, ellers får du det over det hele.
For satan! Hvad vil du vide? Jeg skal nok tale.
Jeg taler!
-Nå, nu får du tungen på gled? -Ja.
Så lad os prøve engang.
Fodrer du mig med lort, kommer du til at fortryde det.
-Forstået? -Ja.
-Hvad hedder du? -Tiago.
Hvem hyrede dig til at dræbe os?
Det ved jeg ikke. Jeg ved det ikke.
Jeg ved det ikke.
Han sagde bare, vi kunne kalde ham Osmar.
Men det hed han nok ikke.
Hjalp du ham med bomben?
Bomben.
-Jeg aner intet om bomben. -Gør du ikke?
Jeg aner intet om bomben!
Nej!
Uret tikker, Tiago. Host op med nogle svar.
-Jeg er ikke med i FRP. -FRP?
Nej, nej.
-Er Osmars folk det? -Ja. Osmars folk.
Jeg kender dem ikke.
Lad nu være. Jeg arbejder med et slæng i Rio.
Osmar kontaktede os efter bomben og ville betale for et lejemord.
Vi kendte ikke målet før i går morges!
Stop nu! Jeg taler jo!
-Hvordan vidste I, vi var på basen? -Osmar annullerede angrebet på konvojen.
Han sagde, I ville køre til militærbasen.
Lad være.
Han sagde, der var underbemandet,
fordi FRP kom med et hav af trusler andre steder.
Nej, nej.
Nej!
Nej, nej…
Hvor finder jeg Osmar?
Problemet her er ham Creasy.
I skal forsikre mig om, at I også henter ham hjem.
Det var fint, da han ville samarbejde med os.
Men nu farer han rundt uden opsyn uden kontakt med nogen,
mens jeg takler terrorister og tragedie.
Og så er der jo valget.
Præsident Carmo, jeg talte med Creasy, og han stoler ikke på nogen lige nu.
Selv hvis Creasy overdrager pigen,
kender jeg ham og ved, at han ikke rejser,
før dem, der bombede bygningen, er døde.
Direktør Moncrief…
Hvad mon din regering ville sige, hvis du havde en udlænding
rendende løs i jeres land?
En, der handler på egen hånd og uden tilladelse på en måde,
der kan bringe sagen i fare
som reaktion på et omfattende terrorangreb.
Vi ville nok gøre alt for at tilbageholde ham.
-Hvordan gik det? -Vi skal bruge en bil.
Hvad er der sket?
Han skal føre os til dem, der er efter Poe.
Skal hun ikke hjem?
Ikke før jeg ved, hvad vi har med at gøre.
Jeg prøver at skaffe en.
Hvordan har hun det?
Ikke godt.
Men hun er i gode hænder.
Skal vi afsted?
Ikke endnu.
Du skal først hjælpe mig med noget.
Hvad?
Kan du tåle at se blod?
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen