Ho sento.
Tranquil·la, jo també estic nerviós.
És que no entenc…
que ja no hi són.
Perquè estaven bé, però després…
T'explicaré una cosa que vaig aprendre
abans de conèixer el teu pare.
Era una mica més petit que tu,
el meu germà gran va tenir un accident i l'havien d'operar.
El cirurgià només pensava en la feina, res d'emocions.
I…
la meva mare treia foc pels queixals.
Li va dir que havia de ser més humà i compassiu.
I ell li va respondre: "Amb tot el respecte, no ho vol, això.
No vol que vegi el seu fill com a una persona.
Vol que vegi el seu fill com a un trencaclosques interessant."
Perquè quan tot penja d'un fil, sempre surt millor
quan t'intenten resoldre que quan t'intenten salvar.
Sé que és complicat,
però de moment
ens oblidarem de les nostres emocions,
sortirem allà i serem una parella de cirurgians.
Cirurgians?
Cirurgians.
Tot preparat.
Marxeu en grups cada cinc minuts.
Quan estigueu llestos, espereu les meves ordres.
Per què no m'has preguntat què vaig veure?
Ho faré arribat el moment.
M'asseguraré que només ho hagis de reviure una vegada.
Van a l'esquerra.
No us mogueu.
Creasy.
Van amb nosaltres?
- Ens hem de desviar. - Què?
Ens vigilen als edificis i un cotxe en segueix.
La ruta està compromesa. Desviem-nos.
- Destí del desviament? - Una base militar aïllada.
- Distància? - 12 kilòmetres.
Ens segueixen, ens hem de desviar.
Es desvien. Els seguim?
Estem segurs?
Estigues atenta.
Això no em respon la pregunta.
- Senyor. - Manteniu les posicions.
Només ens queda un equip en persecució.
És ara o mai, decideixi.
Fes drecera pel parc, a la dreta.
Deixem la ruta, seguiu-me.
Ens desviem al segon destí.
Ho cancel·lem.
S'ha acabat.
Em sap molt de greu.
Per desgràcia, després de l'acte d'ahir, encara rebem amenaces de l'FRP.
Donades les circumstàncies, és més prudent interrogar-la aquí.
Hem preparat un avió militar per a enviar-la directament al seu país.
Allà?
Sí.
Ves, Poe. Només parlarem una mica.
Per aquí, tinent.
Poden gravar-ho.
Us dirà tot el que voleu,
però no vull ningú més quan jo parli amb ella.
Sembla que creu tenir alguna mena d'autoritat, Senyor Creasy.
Escolti'm bé.
Tant és què va decidir quan em va conèixer.
Ha de reconèixer que li estic oferint la meva ajuda
i que la necessita.
Tenien homes a tota la ruta.
Això és un clar indici que té un infiltrat a la seva línia d'ordres.
I si no pot confiar en els seus homes,
hauria de confiar en qui té davant.
Confiaria en qui vaig entrevistar?
Les entrevistes no són la meva especialitat.
Per desgràcia, aquesta situació sí que m'és familiar.
Sé que pensar en el que va passar fa mal,
així que de moment no ho farem.
Vull que et centris tant com puguis
en com et vas sentir i què vas veure
abans que passés res a l'edifici.
Abans.
Allà és on ens espera la informació que necessitem.
Ho entens?
Bé.
Et vas despertar a casa del teu xicot?
No és el meu…
Però sí.
Em vaig escapar.
No volia passar-hi tota la nit, però quan em vaig despertar…
em vaig adonar que si no m'afanyava, el pare es llevaria i…
Queda't a l'abans.
Havies de tornar a casa.
Vaig agafar la moto d'en Liam.
Recordo pensar que ho aconseguiria.
Els carrers eren buits, jo anava de pressa i m'apropava a l'últim gir.
Tenia el semàfor en verd,
però vaig sentir alguna cosa abans de veure-la.
Vaig frenar de cop
i dues furgonetes van passar volant per la intersecció.
I després una moto.
Una esportiva o de carreres.
Parla'm de la moto.
Crec que era negra.
Com tot.
El conductor duia roba negra, casc negre…
Sí, això és tot el que recordo.
I les furgonetes?
Blanques.
- Eren noves o velles? - Noves.
Semblaven de feina o vehicles personals?
No ho sé, suposo que de feina.
D'acord, ja hi tornarem.
Què va passar després?
Vaig continuar conduint i vaig girar.
Vaig avançar mig bloc més i la vaig aparcar.
Em vaig quedar mirant l'edifici.
Però ell hi era.
Qui?
El meu pare.
Anava cap al cotxe i em va veure.
I m'estava trucant i…
D'acord, quedem-nos aquí.
Molt bé.
Ho has fet molt bé. Descansem una estona.
Queda't allà.
No han parlat de l'explosió.
Els sospitosos van marxar abans.
Si no ho fem com cal, les emocions canvien els records.
Si deixo que es posi sentimental, ens donarà informació més inútil que útil.
Li trauré tot el que necessitem.
Ara necessito que busqui imatges
de les furgonetes blanques més venudes els últims cinc anys.
Li demano que tingui una mica de fe.
Creu que té més ganes d'enxampar-los que nosaltres?
Si té més preguntes quan hagi acabat,
no li prohibiré entrar a preguntar.
Li sembla bé?
També necessitaré uns draps o una tovallola petita.
Què farem ara?
Vull que pensis en quan conduïes la moto.
A veure…
Fa vint minuts…
dormies.
Però t'has adonat que has de tornar
i ara estàs ben desperta, oi?
Sí.
Sí, i ara estàs molt a prop.
T'apropes a la intersecció i frenes de cop perquè has sentit alguna cosa.
Com et fa sentir?
Com em fa sentir què?
L'obstacle inesperat.
Has de frenar o t'esclafaran. Com et sents?
Espantada, sorpresa…
Quina furgoneta vas veure? No hi pensis, recorda.
Molt bé, ara vull que…
Li vaig veure la cara.
Només un segon, però li vaig veure la cara al motorista.
D'acord, molt bé, Poe. Quedem-nos aquí mateix.
Queda't amb el motorista.
Poe.
PARE
Poe, tranquil·la.
Tranquil·la, ho has fet bé.
Ho has fet molt bé.
I un retrat robot?
No són sempre de fiar.
Al final creen més records falsos que vertaders.
La CIA té un bon especialista.
De moment revisarem les imatges de seguretat i de trànsit
d'aquell matí.
Potser aconseguim una matrícula.
Avisaré tothom.
Aquest és el problema.
Com investigues un cas sabent que tens un infiltrat?
M'he de reunir amb el president Carmo.
Organitzarem un grup petit
i els vigilarem de prop.
Estan posant benzina a l'avió.
Portarem la Poe al seu país d'aquí a una hora.
Veig que només ha anomenat la Poe.
Donat que hi ha un infiltrat, sé que un ajuda externa ens seria útil.
Però ha d'entendre que jo soc qui mana.
Tots dos volem el mateix.
Veig que no ha reconegut que jo soc qui mana.
Vostè és qui mana.
Li prepararé un cotxe després de la reunió.
El seu amic Rayburn va dir que tenint quelcom per lluitar
demostraria el millor que té.
I el va creure?
M'he trobat en moltes situacions en què tenir quelcom per lluitar
ens fa treure el pitjor que tenim.
Suposo que això encara em turmenta.
- Per què no vens amb mi? - No ho voldries.
Sí.
- Et juro que sí. - Tinc feina aquí.
Però…
No només arribaràs a casa, tens tota una vida per viure.
Perquè vagi bé, has de trobar la manera de deixar-ho tot enrere.
I has de començar ara.
Puja a l'avió amb els millors records en ment.
Tota la resta, inclús jo, deixa-ho aquí.
No hi tornis a pensar.
Tu hi has estat…
quan no tenia ningú més.
Això no penso oblidar-ho.
Has de marxar.
Gràcies.
D'acord.
Amaga't!
Protegiu l'avió.
Marxeu!
Enlaira!
Puja les escales.
A baix.
Amagat!
Merda.
Per què no gira?
Apropa't més. Més, hòstia. Així.
Ianqui.
Poe!
Anem.
- Què fan? - Disparen al motor.
- Agafa't. - Per què?
Càgon l'ou, Creasy.
Creasy!
Hòstia.
Creasy!
Cotxe, Creasy, cotxe.
Va tot bé?
Puja, Poe.
El cinturó.
El president Carmo diu que no permetrà que cap atac interrompi les eleccions.
Les enquestes mostren un gran canvi
a favor del president gràcies a la seva gestió de la crisi.
Et faig res per a menjar?
No.
- Em faré un té. En vols? - No.
Gràcies per cuidar-la.
Sé que ja no és una nena,
però no volia que es quedés sola.
L'adoro, no és cap problema.
Han mort 600 persones com si res.
Sé que no ho vols tornar a sentir, però t'ho he de dir.
Ets una dona maca i jove i la teva filla ja és grandeta.
Gabi.
La meva cosina diu que als Estats Units hi ha moltes oportunitats.
- Gabi. - Van matar el teu marit.
Des de llavors només ha empitjorat.
I ara arriba el terrorisme.
Creus que és el millor lloc per a criar la teva filla?
Parlem d'un nou inici per a tu i per a ella. Entens?
- Hola? - Melo, soc en John Creasy.
Vas ser la meva conductora l'altra nit.
Sí.
Sí, és clar que et recordo.
- Es troben bé els teus amics? - M'has d'ajudar amb un viatge.
Vas dir que eres una persona que trobava tot tipus de coses i…
és l'especialitat que necessito ara.
Sr. Creasy, no és bona idea treballar amb tu.
Sigui bona o no, la recompensa ho val.
A canvi de què exactament?
Serà millor que només sàpigues el necessari.
A Brasil els problemes venen quan et paguen i no fas preguntes.
Hi ha una noia
que ha perdut la família a l'explosió i va veure els culpables.
Ara la volen morta i l'he de treure d'aquí.
Em pots ajudar o busco algú altre?
I si el que demano no són diners?
Bon dia.
JO VULL LA REELECCIÓ DEL PRESIDENT CARMO. I TU?
ORDRE I PROGRÉS TOT PER BRASIL
Hola?
Que hi ha algú? Ajuda'm, per favor.
Treu-me d'aquí, per favor.
Hola?
Treu-me d'aquí, collons!
Que em treguis d'aquí!
Hola.
No m'han seguit.
- Has deixat el mòbil? - Sí, i t'he portat això, com volies.
Què és això?
El principi d'un llarg embolic que no t'interessa.
No puc respirar.
Escolta, només vull que ens trobis un lloc segur per a fer unes gestions.
- M'asseguraré que et paguin… - Diners no.
Ja t'he dit què vull.
Reubicació amb documents en regla.
Hi estem d'acord?
Sí, és clar.
Perfecte.
Ho sento.
M'havia semblat sentir algú.
Hola.
Soc la Melo.
Poe.
Creasy.
Hòstia, m'alegra sentir-te. La Poe és amb tu? Es troba bé?
Sí, de moment.
Després d'aquest matí, no confio en els brasilers.
Estic ben sol aquesta vegada.
- Mentida. - Senyor…
Ens tens a nosaltres i jo m'ocuparé de tot.
Martin, qui tenim preparat per a marxar?
T'enviaré un avió d'extracció.
Tot secret, sense brasilers.
Us trauré d'allà de seguida i sense riscos.
Sí, d'acord.
També necessitaré diners per a la protecció i el transport.
D'acord, fet.
Dona'm també unes opcions de sortida i les valoraré.
Creus que no és segur que la Poe torni?
No sé el que desconec.
Fins que no ho sàpiga, no puc assegurar res.
D'acord.
Llavors, John, crec que t'has de fer una pregunta.
De debò està segura amb tu?
Parlem de la filla d'en Rayburn…
Què passa?
Anem a un altre cotxe.
Si fas cops al maleter,
serà l'últim que facis.
Crec que necessitem música.
Què t'agrada? El pop?
Pots apagar-la?
- No t'agrada aquesta? - Sí, però…
no vull que les cançons que m'agraden…
em facin recordar això.
Si no vols associar això amb cançons que t'agraden,
les haurem de canviar.
Tranquil·la, aquí estàs segura.
La favela té la seva policia i el meu cosí n'és un membre important.
Hauràs de pagar per això.
Aquest és el pressupost.
Serà suficient?
Benvinguts a casa.
Per aquí.
Poseu-vos còmodes.
Vaig a veure el meu cosí.
- Ara torno. - D'acord.
Creus que és bona idea?
Estarem segurs.
Aquests llocs són fora de radar.
Intenta dormir una mica.
No, he dormit gairebé tot el viatge.
Sembla que la música country em tranquil·litza.
No. Tu també?
El meu pare sempre volia que juguéssim.
Qui creus que em va ensenyar?
En parlava com si fos una religió.
Una religió no.
Una metàfora.
Tu tens un pla, l'altre també.
I quan et sorprens, veus qui és més llest.
Qui reacciona, qui ataca.
- Si aprens a jugar a escacs… - Aprens a jugar la vida.
És la primera vegada que et veig somriure.
Podem jugar.
Si vols.
Posa't còmoda, ara torno.
Te'n vas?
Sí, m'he d'ocupar d'unes coses.
Parles de l'home al maleter?
Sí.
No pots quedar-te?
Puc ajudar més a fora que aquí dins.
- El mataràs? - No, només…
parlaré amb ell.
Com un cirurgià?
Més o menys.
M'hauria matat?
Sense dubte.
Llavors ens veiem després.
Creasy!
Pots anar a un lloc dos edificis més enllà.
La Poe ha menjat res?
A part de menjar ràpid, res des que va arribar.
Un cas complicat, el meu preferit.
Tinc una filla.
Quan van matar el meu marit,
una veïna venia i simplement parlaven.
Parlant processava el que havia passat.
Crec que la Poe és com ella.
Si vols, podria quedar-me amb ella i simplement escoltar.
D'acord, gràcies.
Però tu ets com jo.
Quan tot va malament, busquem el silenci.
Hi ha un mecànic a la cantonada.
Fins després.
Hola.
T'he portat menjar.
No tinc gana.
Tranquil·la.
La meva filla m'ha dit
què menja una estatunidenca a qui no li agrada el menjar brasiler.
I això…
és coxinha.
És com allò que en dieu…
Un nugget?
Nugget de pollastre?
Sí.
No passa res si no te'ls menges.
Sempre li he de donar la raó, em fas un favor si t'hi negues.
Crec que té raó.
Quants anys tens?
Setze.
I no et va agradar haver de venir a Brasil.
Com ho saps?
A veure…
Quan condueixes,
no només coneixes diferents persones.
Aprens a veure-les de veritat.
Què més veus?
Algú que necessita un amic.
Parles castellà?
Sí.
T'agraden les pel·lícules?
¿Com saps que una persona ha vist
moltes pel·lícules?
Quan agafen una bateria i et diuen que t'interrogaran.
I una merda. Mai ha caigut ningú per una bateria.
Vols informació?
L'important no és la bateria, sinó el contingut.
Àcid sulfúric.
Et deixa fet una merda.
Triga una mica, però si el barreges…
amb peròxid d'hidrogen,
aconsegueixes allò que en diuen suc de piranya.
Saps què fan les piranyes, oi?
Se't mengen la carn.
Jo soc un malparit molt cabut,
però t'ho dic de debò,
m'ho van sostreure tot.
Amb una cicatriu, aquesta.
Si t'ho poso al front,
se't menjarà la pell.
Anirà baixant a poc a poc.
Quan t'arribi als ulls,
s'apagarà la llum.
Literalment.
Tindràs dos minuts abans que t'arribi als ulls.
Parla ràpid.
No!
Si et mous, t'ho tiraré tot a sobre.
Però què coi vols?
Parlaré.
Dius que vols parlar?
Sí.
Estic disposat a intentar-ho.
Però si m'enganyes, m'asseguraré que te'n penedeixis.
M'has entès?
Sí.
- Com et dius? - Tiago.
Qui et va contractar per a matar-nos?
No ho sé.
Només em va dir que li diguéssim Osmar, d'acord?
Però dubto que sigui el seu nom de veritat.
El vas ajudar amb l'explosió?
L'explosió.
- No sé res de l'explosió. - No en saps res?
No sé res de l'explosió.
No!
Ha començat el compte enrere. Serà millor que em donis respostes.
No estic amb l'FRP.
L'FRP?
Per favor.
És la gent de l'Osmar?
Sí, de l'Osmar.
Jo no els conec.
Per favor.
Jo treballo amb un grup de fora de Rio.
Després de l'explosió, l'Osmar ens va proposar un cop.
No sabíem qui era l'objectiu fins ahir.
Para, per favor.
Estic parlant.
Com sabies arribar a la base?
L'Osmar va anul·lar l'atac al comboi.
Va dir que aniríeu a la base.
Per favor.
Va dir que no hi hauria gent
per les amenaces que l'FRP feia per tot arreu.
Per favor.
Com trobo l'Osmar?
El problema és el Sr. Creasy.
M'han d'assegurar que també se l'emportaran.
Una cosa és que s'oferís a ajudar-nos
i una altra, que hagi embogit i hagi tallat les comunicacions
mentre m'ocupo del terrorisme i de la tragèdia.
A més d'unes eleccions.
President Carmo, he parlat amb en Creasy i ara mateix no confia en ningú.
Bé que ens entregués la noia,
el conec molt bé i no marxarà fins que els culpables siguin morts.
Director Moncrief,
em pregunto com reaccionaria el seu govern si hi hagués un estranger
operant amb total llibertat, sense autoritat
i obstaculitzant la seva investigació i resposta davant d'un atac terrorista.
Segur que el contendríem de qualsevol manera.
- Hola. Com ha anat? - Necessitem un cotxe.
Què ha passat?
Aquell home ens durà amb la gent que busca la Poe.
Llavors no marxarà?
No fins que sàpiga tot a què ens enfrontem.
A veure què puc fer.
Com es troba?
Malament.
Però està segura.
Marxem ja?
Encara no.
Abans m'has d'ajudar amb una cosa.
Què?
Et fa angúnia veure sang?
Subtítols: Júlia Fuentes Ripoll