ПО КНИГАТА НА А. ДЖ. КУИНЪЛ
МЪЖ ПОД ПРИЦЕЛ
Извинявай.
Ако ще ти олекне, и аз съм притеснен.
Просто не разбирам.
Как така ги няма!
Бяха живи и здрави, а после…
Ще ти кажа нещо, което научих, преди да се запозная с баща ти.
Бях по-малък от теб, когато по-големият ми брат
пострада при катастрофа и трябваше да го оперират.
Хирургът беше много делови, не изразяваше никакви емоции.
И
мама се вбеси.
Каза му, че трябва да прояви малко милосърдие, малко съчувствие.
А той отвърна: "Моите уважения, госпожо, но не това искате от мен.
Не ви трябва лекар, който приема сина ви като човек.
А такъв, който гледа на него
просто като на интересна загадка.
Защото, когато всичко е заложено на карта,
имате по-голям шанс с хирург, който търси решение,
а не се опитва да ви спаси".
Знам, че ти е трудно.
Но сега
ще загърбим всички емоции,
ще излезем и ще действаме като хирурзи.
Като хирурзи ли?
Като хирурзи.
Всичко е готово.
Тръгваме на групи през пет минути.
Щом заемете позиции, чакате заповедите ми.
Защо не ме попита какво видях?
Когато му дойде времето.
Искам да съм сигурен, че ще го преживееш наново само веднъж.
Завиха наляво.
Стойте на позиция.
Крийси…
Охраняват ли ни?
Трябва да се отклоним. - Какво?
Следят ни от сградите и с кола през една пряка от нас.
Маршрутът е компрометиран. Завий!
Къде отиваме?
В строго охранявана военна база.
На какво разстояние? - 12 км.
Следят ни. Трябва да се отклоним.
Променят маршрута.
Избягахме ли им? - Отваряй си очите.
Това не е отговор на въпроса ми.
Господине? - Останете на позиция.
Следва ги само един екип.
Настига ги. Решавайте.
Карай през парка! Надясно!
Сменям маршрута. След мен!
Минаваме на резервната цел.
Отбой.
Край!
Моите най-искрени извинения!
За жалост, и след терористичния акт
заплахите от НРФ не престават.
При тези обстоятелства е по-разумно да проведем разпита тук,
а после Поу да отлети за САЩ с военен самолет.
Там ли?
Да.
Върви, Поу. Ние ще си поговорим.
Насам, лейтенант.
Може да снимате.
Ще задам въпросите ви, но не искам на разпита да присъства друг човек.
Изглежда, смятате, че имате някаква власт тук, г-н Крийси.
Вижте, с каквото и първо впечатление да сте останали от мен,
трябва да осъзнавате, че се нуждаете от помощта,
която ви предлагам.
Бяха завардили целия маршрут.
Това показва, че някъде по веригата има изтичане на информация.
Ако нямате вяра на подчинените си,
по-добре разчитайте на човека пред вас.
Вие бихте ли се доверили на мъжа от онзи ден?
Събеседванията за работа не са ми силна страна.
За нещастие, преминахме към нещо, което ми е много по-познато.
Знам, че е болезнено да мислиш за станалото,
затова за момента недей.
Доколкото е възможно, съсредоточи се
върху това, което си почувствала и видяла
преди взривяването на блока.
Преди.
Там се крие информацията, която ни трябва.
Разбираш ли?
Добре.
Събудила си се в дома на гаджето си.
Не ми е…
Но да.
Измъкнах се.
Не смятах да нощувам там,
обаче, когато се събудих…
…осъзнах, че ако не побързам, татко ще е станал и…
Говорим за преди.
Трябвало е да се прибереш.
Взех мотора на Лиам.
Доколкото помня, мислех, че ще успея.
Улиците бяха пусти, карах бързо и наближавах последния завой.
Светеше зелено,
но сякаш усетих, че идва нещо, преди да го видя.
Затова натиснах спирачки
и през кръстовището профучаха два микробуса.
А после и един мотор.
Спортен. Или пистов.
Разкажи ми по-подробно за него.
Мисля, че беше черен.
Като моториста. Той беше в черни дрехи с черна каска.
Само това помня.
А микробусите?
Бели.
Нови или стари? - Нови.
Служебни или лични?
Не знам. Служебни може би.
Ще се върнем на тях.
Какво стана, като минаха?
Завих зад ъгъла.
И след още половин пряка спрях.
Гледах към блока.
Но той беше там.
Кой?
Баща ми.
Видя ме, преди да се качи в колата си.
Обади ми се и…
Да спрем дотук.
Добре.
Много добре. Кратка почивка.
Прекъсвам записа.
Не я попитахте за взрива.
Терористите не са го дочакали.
Ако не внимаваме, емоциите може да изкривят спомените й.
А разчувства ли се, ще получим по-малко информация,
не повече.
Ще се постарая да ни каже всичко необходимо.
А сега искам от вас снимки
на най-продаваните бели микробуси през последните пет години.
Моля ви да ми имате доверие.
Да не мислите, че не копнея да ги хвана? Или тя?
Ако имате още въпроси, след като изляза,
няма да възразя да й ги зададете сам.
Така честно ли е?
Ще ми трябват и един-два парцала или кърпа.
Какво правиш?
Искам да се върнеш на мотора.
Така…
Преди 20 минути още си спяла.
Но щом си осъзнала, че трябва да се прибереш,
си се разсънила и изпълнила с адреналин.
Да.
Така, вече си съвсем близо.
Наближаваш кръстовището и удряш спирачки.
Защото имаш предчувствие. Какво изпитваш?
Какво изпитвам?
Нещо идва.
Трябва да спреш или ще те размаже. Какво изпитваш?
Шок. Изненада.
Какъв микробус видя? Посочи, не мисли, спомни си.
А сега искам…
Аз зърнах лицето му.
На моториста. Само за секунда, но го видях.
Добре, Поу. Не мисли за нищо друго.
Само за моториста.
Мисли за моториста, Поу.
Поу.
ТАТКО
Поу. Спокойно.
Добре. Справи се.
Справи се.
А портрет по описание?
Това е нож с две остриета.
Може да изрови спомени или да създаде фалшиви.
В ЦРУ имат добър художник.
По-добре да вземем записите от охранителните и пътните камери
от сутринта.
Може да са заснели номерата.
Веднага ще ги изискам.
Там е работата.
Как ще разследвате, като има теч?
Трябва лично да информирам президента.
Ще подберем малък екип
и ще работим само в тесен състав.
Засега зареждат самолета.
До час ще сме готови да върнем Поу в САЩ.
Направи ми впечатление, че споменахте само нея.
При наличие на теч на информация външен човек би ни бил само от полза.
Обаче трябва да разберете, че аз водя следствието.
И двамата искаме едно и също.
Направи ми впечатление, че не приехте ръководната ми роля.
Вие водите следствието.
Ще ви уредя транспорт, след като докладвам на Кармо.
Приятелят ви Рейбърн ме увери,
че когато има за какво да се борите, ще покажете най-доброто от себе си.
Повярвахте ли му?
Виждал съм много ситуации, г-н Крийси, в които наличието на причина за битка
изкарва най-лошото в хората.
И това продължава да ме притеснява.
Защо не дойдеш с мен?
Не ти трябвам. - Напротив.
Трябваш ми. - Имам работа тук.
Но…
Ти ще се прибереш у дома, където те чака дълъг живот.
За да се получи, ще трябва да намериш начин да забравиш всичко това.
И ще започнеш отсега.
Ще се качиш на самолета с най-хубавите си спомени.
Другото ще зарежеш тук. Както и мен. И повече няма да се сещаш за него.
Ти беше до мен…
когато не ми остана никой друг.
Нямам намерение да го забравя.
Време е.
Благодаря.
Добре.
Залегни! Пазете самолета!
Тръгвайте!
Излитай!
Прибери стълбата!
Залегни!
По дяволите!
Защо не завива?
Приближи! Още! Мамка му! Задръж!
Момиче!
Поу!
Да вървим.
Ама че работа!
Какво правят? - Стрелят по двигателя.
Дръж се! - Защо?
О, боже! Крийси!
Крийси!
Боже!
Крийси!
Кола, Крийси, кола!
Всичко наред ли е?
Качвай се, Поу.
Колана.
ИЗВЪНРЕДНИ НОВИНИ 600 ЖЕРТВИ
Президентът няма да допусне отлагане на изборите.
Проучванията вече показват голяма подкрепа за Кармо
заради начина, по който овладя кризата.
Да ти сготвя ли нещо?
Не.
Ще направя чай. Искаш ли? - Не.
Благодаря, че я наглеждаш. Знам, че не е дете,
но не исках да е сама след преживяното.
С нея ми е приятно. Няма проблем.
Шестстотин души са си отишли просто така.
Знам, че не желаеш да го чуваш пак, но ще ти го кажа.
Ти си красива млада жена с голяма дъщеря…
Габи…
Братовчедка ми е добре в Щатите, казва, че има възможности…
Габи. - Убиха съпруга ти.
И става все по-лошо.
А сега и терористи.
Нима смяташ, че е добре да отгледаш дъщеря си тук?
Аз ти предлагам ново начало и за теб, и за нея.
Ало? - Мело, обажда се Джон Крийси.
Онази вечер ме возихте няколко часа.
Да.
Да, разбира се, помня.
Как са приятелите ви?
Имам нужда от шофьор.
А и споменахте,
че умеете да намерите всякакви неща.
Точно това ми трябва сега.
Г-н Крийси, не е много умно да работя с вас.
Умно или не, плаща се добре.
За какво?
Ще знаете само най-необходимото.
В Бразилия проблемите започват, когато ти плащат и не задаваш въпроси.
Едно момиче
загуби близките си при атентата и е видяло извършителите.
Сега те искат смъртта му и трябва да замине.
Ще ми помогнете ли, или да потърся друг?
А може ли да не ми плащате с пари?
АЗ СЪМ "ЗА" ПРЕИЗБИРАНЕТО НА КАРМО? А ТИ?
РЕД И НАПРЕДЪК ВСИЧКО ЗА БРАЗИЛИЯ
Ехо?
Има ли някой? Помогнете ми, моля ви!
Извадете ме оттук. Моля ви!
Ехо?
Извади ме оттук, мамка му!
Отвори, по дяволите!
Здрасти.
Не ме проследиха.
Зарязахте ли телефона? - Да. И нося това, което поискахте.
Какво става?
Започва нещо дълго и трудно, което не ви засяга.
Не мога да дишам!
Трябва ни безопасна квартира, където да преценя положението.
После ще си получите парите… - Не пари.
Казах ви какво ми е нужно.
Виза за постоянно пребиваване.
Разбрахме ли се?
Да.
Добре.
Простете.
Стори ми се, че дойде някой.
Здравей.
Аз съм Мело.
Поу.
Крийси!
Олекна ми, като чух гласа ти. Поу с теб ли е? Добре ли е?
На сигурно място е.
Но след тази сутрин не мога да разчитам на бразилците.
Съвсем сам съм.
Не си. - Господине…
Имаш нас и аз ще се погрижа за вас.
Мартин, кой е свободен и готов за действие?
Ще ви изпратя самолет за евакуация. Тайно, без знанието на бразилците.
Ще ви върна вкъщи възможно най-бързо и безопасно.
Да, добре.
Ще ми трябват пари за защита и транспорт.
Имаш ги. Дадено.
Както и няколко варианта за изход, за да преценя кой да избера.
Смяташ, че не е безопасно да се прибере ли?
Каквото не знам, не знам. Докато не разбера, не се ангажирам.
Добре.
Джон, май трябва да се запиташ.
А с теб в безопасност ли е?
Говорим за дъщерята на Рейбърн…
Какво?
Сменяме колата.
Ако потропаш по багажника,
ще е последното, което ще направиш.
Знаеш ли какво ни липсва? Музика.
Какво слушаш? Може би поп?
Бихте ли я спрели?
Не ти ли харесва? - Не, харесва ми, просто…
Не ми се ще песните, които обичам…
да ми напомнят за това.
За да не свързваш обстановката с любимите си песни,
ще я сменим.
Спокойно. Тук си в безопасност.
Фавелите имат своя полиция
и братовчед ми е важна клечка в нея.
Ще трябва да платиш.
Толкова имам.
Ще стигнат ли?
Добре дошъл в новия си дом!
Насам.
Разполагайте се.
Ще говоря с братовчед си. Сега идвам.
Добре.
Сигурен ли си?
Тук е безопасно. Тези квартали са извън полезрението.
Опитай се да поспиш.
Не, спах през по-голямата част от пътя.
Кънтри музиката явно ми действа успокояващо.
Боже, и ти ли?
Татко все се опитваше да ме накара да играем.
Кой, мислиш, ме научи?
Говореше за шаха като за религия.
Не, не е религия.
Метафора е.
Ти имаш план, съперникът ти има план.
И когато се изненадаш, виждаш кой е по-умен.
Кой реагира, кой напада.
Справяш ли се в шаха…
Справяш се и в живота.
Май за първи път те виждам да се усмихваш.
Да поиграем.
Ако… ако искаш.
Настани се. Сега идвам.
Тръгваш ли?
Да, трябва да се погрижа за нещо.
За мъжа в багажника ли?
Да.
Защо не останеш?
Ще съм по-полезен навън, отколкото тук.
Ще го убиеш ли? - Не, просто…
Ще говоря с него.
Като хирург ли?
Нещо такова.
Щеше ли да ме убие?
Разбира се.
Ще те чакам да се върнеш.
Крийси!
На две преки оттук има подходящо място.
Поу хапна ли нещо?
Откакто е в Бразилия, яде само американски сандвичи.
Костелив орех. Любимите ми.
Аз имам дъщеря.
Когато убиха съпруга ми,
една съседка идваше просто да си говори с нея.
Тя така възприема нещата.
Мисля, че и Поу е същата.
Ако искаш, мога да поседя при нея и да слушам.
Добре, благодаря.
А ти… ти си като мен.
Когато положението е кофти, предпочитаме да мълчим.
Автосервизът зад ъгъла.
До после!
Здравей.
Нося ти да хапнеш.
Не съм много гладна.
Не се притеснявай.
Попитах дъщеря си с какво да нагостя американка, която не яде нищо бразилско.
Това…
е кошиня.
Наподобява…
Как му викате? Хапки?
Пилешки хапки, нали?
Да.
И да не пробваш, няма да се разсърдя.
Не казвам на дъщеря си кога бърка, така че май е по-добре да откажеш.
Може би е права.
На колко години си?
На 16.
И не си била въодушевена, че ще живееш в Бразилия?
Как познахте?
Ами…
като частен шофьор,
не само срещаш много и различни хора.
Но и се научаваш да ги виждаш.
Какво още виждате?
Момиче, нуждаещо се от приятел.
Говориш ли испански?
Да.
Обичаш ли филми?
Разбираш ли
кога човек е гледал
твърде много филми?
Ако домъкнат акумулатор от кола и ти кажат, че ще те обработят с него…
Лъжат.
Той не е пречупил никого.
Искаш информация?
Не акумулаторът е ключът.
А това, което е в него.
Сярна киселина.
Тя ще те обезобрази.
Но не веднага. Обаче, ако добавиш…
кислородна вода,
се получава нещо, наречено "сок от пираня".
Нали знаеш какво правят пираните?
Оглозгват те.
Аз съм кораво копеле,
но ще ти призная,
че си казах и майчиното мляко.
Чрез ей този белег тук.
Ако ти полея челото…
сместа ще разяде кожата ти.
Ще покапе бавно надолу.
И щом влезе в очите ти,
ще настане мрак.
Буквално.
Щом попадне на теб, до две минути ще ти влезе в очите.
Така че говори бързо.
Не!
Ако мърдаш така, ще те полея целия.
Какво искаш?
Ще говоря.
Казваш, че ще говориш?
Да.
Готов съм да пробваме.
Но ако ме излъжеш, ще се погрижа да съжалиш.
Ясно?
Да.
Как се казваш? - Тиаго.
Кой те нае да ни убиеш?
Не знам.
Каза ми само да го наричам "Осмар".
Но едва ли е истинското му име.
И за бомбата ли му помогна?
За взрива.
Не знам нищо за него. - Не знаеш?
Не знам нищо за никакъв взрив!
Не!
Часовникът тиктака, Тиаго. По-добре ми отговори.
Аз не съм от НРФ. - От НРФ ли?
Моля те!
Те хора на Осмар ли са?
Да. На Осмар.
Не ги познавам.
Моля те!
Аз движа с една банда от Рио.
Осмар се свърза с нас след атентата и ни нае да убием човек.
Едва вчера сутринта разбрахме кой.
Моля те, спри!
Нали говоря!
Как разбрахте за базата?
Осмар отмени атаката на конвоя.
Каза, че ще се отклоните към базата.
Моля те!
Каза, че охраната ще е малко
заради заплахите на НРФ.
Моля те!
Как да намеря Осмар?
Проблемът е г-н Крийси.
Искам да съм сигурен, че ще бъде евакуиран.
Едно е да ни сътрудничи и съвсем друго - да действа непредсказуемо
и да прекъсне всякаква връзка,
докато аз се разправям с терористи и трагедия.
Да не споменавам изборите.
Г-н президент, аз говорих с Крийси.
В момента той не вярва на никого.
Дори да ни предаде момичето,
доколкото го познавам, няма да си тръгне,
докато не ликвидира хората, взривили сградата.
Г-н Монкрийф,
питам се как биха реагирали вашите власти, ако в страната ви
вилнее чужд гражданин,
действа самостоятелно, без пълномощия,
като така застрашава разследването ви
в отговор на терористичната атака.
Ще го задържим с всички необходими средства.
Как мина?
Трябва ни кола.
Защо? Какво стана?
Този тип ще ни заведе при преследвачите на Поу.
Значи тя няма да се прибере? - Не и докато не разбера какво става.
Добре. Ще потърся кола.
Тя как е?
Зле.
Но е в добри ръце.
Тръгваме ли?
Не още.
Първо трябва да ми помогнеш.
Как?
Призлява ли ти от кръв?
Превод: Светлана Ахчийска