П'ЯТЬ ДНІВ ДО СМЕРТІ НЕНСІ
- Я тебе люблю. - І я тебе.
Я БАЧИВ ТЕБЕ СПРАВЖНЮ. І Я ВСІМ ЦЕ ПОКАЖУ.
Чорт!
Нам треба зустрітись.
НЕІДЕАЛЬНІ ЖІНКИ
ЗА КНИЖКОЮ АРАМІНТИ ГОЛЛ
ТЕРМІНОВА НОВИНА ПІДОЗРЮВАНИЙ НА ВІДЕОРЕЄСТРАТОРІ
Місіс Сімпсон.
Юристка, про яку я казала. Вона чудова.
Якщо вам нема де заночувати,
ми можемо допомогти.
Говарде, послухай.
- Дарма ти це зробила. - Ні слова.
- Це не я. - Мій клієнт прийшов
- забрати дітей. - Що?
Це не проблема. Вам сюди.
Це, мабуть, Елеонор.
Я нічого їм не казала.
Ти більше дівчат не побачиш.
Так не можна. Я їм потрібна. Їм потрібна мати.
Донечки.
- Куди ми їдемо тепер? - Додому.
Доню, усе нормально.
- Мені так жаль. - А мама?
У мами справи. Доню, ходімо.
Говарде, прошу. Благаю тебе.
- Не роби цього. - Я нічого не робив. Це ти.
Не я. Ти.
- Мамусю! - Усе добре, доню.
Ґенс, відповідай.
Міс Буше.
Що, в біса, коїться?
Як же Говард?
Доказів проти нього не було. Його відпустили.
Чорт.
- Чорт. - Це не він. Змиріться.
ЕЛЕОНОР
За дванадцять годин
ми зібрали надійну інформацію від місцевої поліції,
яка допомагає нам вистежити містера Ріда.
Ми розширили пошуки на штат і маємо пости на виїздах.
То ви його загубили.
Ми стежимо за його домом у Бейкерсфілді.
А також за його останнім відомим місцем роботи.
Було кілька дзвінків на гарячу лінію,
але поки що нічого не підтверджено.
Чому ви не шукали раніше?
- Містер Рід не був підозрюваним. - Он як?
Ви так хотіли повісити вбивство на мене,
що не виконували свою роботу.
Вам нагадати, що ми люб'язно погодилися на цю зустріч?
І я не певен, чи ця люб'язність виправдана,
особливо якщо містер Сімпсон вирішить подати на нас у суд
через запит, який я схвалив на ваше прохання.
Тому, якщо ви закінчили,
- ми продовжимо. - Вибачте.
- Мері Сімпсон. Мені сказали, що тут… - Так, сідайте.
Детективе.
Вас двох запросили тому,
що ви знаєте місіс Геннессі найдовше.
Можливо, у вас є інформація про стосунки
містера Ріда й місіс Геннессі, яка б помогла його знайти?
Ми вважали, що вона розірвала контакти з рідними ще багато років тому.
Десятки років тому. Вона не хотіла з ним спілкуватись.
Ми вважаємо, що містер Рід і місіс Геннессі підтримували контакт.
Ми зв'язали цей номер з тепер неактивним телефоном містера Ріда.
Місіс Геннессі дзвонила йому за п'ять днів до смерті,
а тоді у вечір її вбивства.
Ми не знаємо причини дзвінків, але…
Тепер ви вините саму Ненсі,
замість того щоб шукати її вбивцю?
Вибачте, що не змогли допомогти.
Роберте, зачекай.
Що?
Знаю, як це виглядає. Але я правду кажу про Говарда.
Не знаю, як замішаний Скотт,
може, вони працювали разом. Вони…
Її вбив Скотт, ясно? Скотт.
Не Говард.
Не знаю, що ви там собі вигадали, але мене не втягуйте.
- Його забрали при дітях. - Ну…
- Ти знала? - Я не знала,
- що буде так швидко. - Було.
Вибач, що так.
- Але ми домовилися, а ти втекла. - У нього мої діти, Еллі.
Я без них як без рук і ніг.
Я ніщо, я звірина, нічого без них не варта.
Що це значить? Що йому це зійде з рук?
Ти бачила відео?
Ану ж ми помилилися?
- Що як Ненсі вбив Скотт? - Ти ж у це не віриш.
- Не знаю! - Мері,
аддерол тобі остаточно розхерив мозок?
Усе вказує на Говарда.
Ти не можеш просто віддати йому Маркуса й дівчаток.
Може, досить уже паразитувати на чужих сім'ях?
А що суд?
Слухання, так.
Щоб отримати екстрене право на опіку.
Ваш чоловік подав у прискореному порядку.
Суддя Девіс записав нас на вівторок.
Це через шість днів. Ви казали про тижні.
- Хіба так можна? - Він стверджує
про «обґрунтовану загрозу неминучої фізичної шкоди».
Від мами? Це маячня.
Також він посилається на невідкладні обставини.
Він переїздить в Огайо по роботі і хоче забрати з собою доньок.
- Він не може. - Вирішує суддя Девіс.
Це нечесно.
Маркусе, сядь.
Він її зраджував.
Багато років.
Ти думала, що я не знав.
Синку…
Тато вдає з себе хорошу людину.
Він усіх дурить.
Ніхто не знає, який він насправді.
Точно можна щось зробити.
У вас є докази його жорстокої поведінки?
Ні. Він…
Він діє підступніше.
Але я вірю, що він здатний на все.
Ви ні разу не зверталися в поліцію?
- Ні. - Дуже жаль.
Якщо ви не зверталися в поліцію…
нам краще взагалі не згадувати Говардові вади.
Лише ваші переваги.
Потрібен свідок характеру.
Я можу.
Не родич.
Бажано людина, яка давно вас знає.
Хто міг би за вас поручитися?
Доброго ранку.
- Привіт, Бернарде. - Міс Еллі.
- Давно вас не було. - Рада тебе бачити.
- З поверненням додому. - Дякую.
Якщо вони не погодяться, доведеться йти в арбітраж.
Згодна.
То нехай підпишуть.
Дякую.
Привіт.
Це…
Це шеггі чи каре?
Довжина незрозуміла.
це біксі.
Тобі личить.
Хотіла спробувати щось нове.
Я здивувалася, коли брат сказав, що ти приїдеш.
Я думала, що він жартує.
Зазвичай ти тікаєш…
не в моєму напрямку.
Так.
Не знала, куди податись.
Більше нема куди.
Містере Геннессі. До вас гостя.
Не зараз, Адель.
Чорт.
Привіт.
Кудись переїжджаєш?
Просто роблю ремонт.
Вирішив облаштувати тут гончарну майстерню.
Чи простір для медитації.
Так і подумала.
Ти щось хотіла?
У мене слухання про опіку,
і мене потрібні свідки характеру.
Люди, які давно мене знають і поручаться за мене як за матір.
Оце так.
Усе, мабуть, дуже погано, якщо ти прийшла до мене.
Що? Ні, Роберте.
Ти знаєш мене як матір чи принаймні чув про мене від Ненсі.
А як же Елеонор?
Ми більше не спілкуємось.
Нізащо не повірю.
Ну, як є. Між нами все.
Коли вона прийшла до мене з божевільною теорією про твого чоловіка…
вона так боялася.
За тебе.
Невже?
Я ніколи тобі не подобався.
З самого початку.
Чому?
Розкажи. Ти ж хочеш, щоб я поміг?
Роберте, ти не те щоб…
Розказуй. Без пом'якшень.
Мені набридла ця ввічливість.
Прошу, Мері. Скажи чесно.
Я так і не зрозуміла.
Чому обидві за тобою мліли.
Я розумію, що ти високий…
і схожий на Кеннеді, але…
Але що?
Ти гілка.
Не дерево.
У тебе є лише те, що тобі дають.
Ти ніби комбінація чужих очікувань.
Ти…
Твоє справжнє «я»…
Ти заледве існуєш.
Роберте, через чотири дні…
я стану перед суддею…
який вирішить,
чи я коли-небудь побачу своїх дітей.
Містере Геннессі.
Приїхала поліція.
Сьогодні о 9:13 Скотта Ріда затримали.
- То ви його знайшли? - Ми його знайшли.
О боже.
Дякую. Це просто…
- Серйозно – дякую. Я… - Це ще не все.
При затриманні в містера Ріда знайшли телефон місіс Геннессі.
Який зник з місця злочину.
Судмедексперти підтвердили.
То це…
Це все. Це кінець.
Нас чекає довгий шлях, але ми впевнені.
Він зізнався?
Як я казала, ми впевнені.
Що буде далі?
Обвинувачення пред'явили і його везуть в округ.
То я мушу…
- Алло. - Місіс Сімпсон.
- Хто це? - Олівер Нок.
Адвокат Скотта Ріда.
Звідки у вас мій номер?
Мій клієнт говорив поліції про свою невинуватість,
але його не слухають.
Він хоче поговорити з вами.
ЦЕ АДВОКАТ СКОТТА РІДА. ТЕРМІНОВО ПЕРЕДЗВОНІТЬ!
Сідай.
Акі з солоною рибою, плантан і калалу.
- Усе, як ти любиш. - Ти готувала.
Сідай.
Якщо не хочеш, можемо не…
Ні, ні. Дякую.
Ні, я просто… мені подзвонили.
Вітчима Ненсі заарештували,
і він хоче зі мною поговорити.
А ти цього не хочеш?
Можливо, цей чоловік убив мою найкращу подругу.
Я мала б піти туди, глянути йому у вічі й спитати чому, але…
Але що?
Я не можу.
Не можу вернутись.
Щоразу, як я пробую вчинити правильно, усе стає тільки гірше.
Елеонор, коли ти переспала з чоловіком найближчої подруги,
то «пробувала вчинити правильно»?
Ого. Чому ти така жорстока?
Ти хотіла, щоб я пом'якшила правду?
Так.
Було б приємно,
якби ти хоч раз вдала, що на моєму боці.
Бо саме тому…
я й пішла.
Те, що сталося між вами з Робертом,
не визначає, хто ти.
Це була помилка.
Помилка, за яку ти заплатила.
Я дивлюся на тебе
і це бачу.
Мамо…
Я думала, що все насправді.
Я вірила.
І повністю йому віддалась.
Але я більше цього не хочу.
Я більше ні з ким не хочу так почуватись.
Не треба.
Не закривайся.
Коли вмер твій батько, я нічого, крім горя, не бачила.
Будь мудріша, ніж я.
Роберт не для тебе.
Кінець.
А от друзі…
Елеонор,
ти знайшла близьких, з якими можна розділити життя.
Я тебе цього не вчила,
але ти сама впоралась.
І якщо ти
справді любиш цих людей,
то покажи їм.
Для цього потрібно вернутись.
Вернутися й довести все до кінця.
Бо якщо відмовишся, повір мені,
станеш тим, що так висміюєш.
Зачерствілою жінкою, якій важко й пообідати
з найближчою в житті людиною.
Що мені робити?
Ну, так.
Добре. Тоді подзвони йому.
- Добрий день. - Прошу.
Зараз його приведуть.
Я її не вбивав.
Я казав копам.
Вони не вірять.
Підтасовують усе так, наче це я її шукав.
Але вона сама подзвонила мені за кілька днів до смерті.
Новомодна Ненсі власною персоною.
У тебе той самий одеколон.
Пиво.
Гарний перстень.
То що?
Будемо просто витріщатися?
Я була дитиною.
Те, що ти зі мною робив…
Я ж була дитина.
Дарма прийшов.
Ні, ти сядеш і вислухаєш мене до кінця.
Спокійно.
Вона все мені розказала.
Що спала з твоїм чоловіком.
Що всім про це брехала.
І що він справжній псих.
Не розумів слова «ні».
Він слав їй її голі фотки.
Їх побачив чоловік.
Їй ніби не було з ким поговорити.
Тому говорила зі мною.
Через кілька днів вона подзвонила ще раз з якогось…
дня народження…
Ні. Вибачте.
Це… ж якесь безглуздя.
Вона б нізащо тобі не подзвонила. Вона тебе ненавиділа.
Ти зіпсував їй життя.
Вона просила захисту.
Що?
Як би ти її захистив?
Я мав його налякати.
Може, побити.
Щоб він відчепився.
Я погодився.
Найменше, що міг зробити.
ВЕЧІР СМЕРТІ НЕНСІ
- Вернись. - Сті…
Алло.
- Ми мусимо порвати. - Алло.
Я їй розкажу.
- Ти не серйозно. - Де ти?
Хай що буде, вона заслуговує
- на правду. - Чуєш?
Чорт.
Він… схилився над нею…
над її тілом.
Щось робив з її… рукою. Я не побачив.
Ти просто її там покинув?
А що я мав зробити?
Викликати допомогу.
Розказати поліції.
Ти вказуєш мені, що я мав зробити?
Твою подругу вбив твій же чоловік.
І що ти тепер з цим зробиш?
Бо я їм розповідав, а ніхто мені не вірить.
Ти куди?
У поліцію.
Я з тобою.
МЕРІЯ
У них важлива інформація у справі Геннессі.
- Вам буде цікаво. - У мене пресконференція.
- Тому швидко. - Ми від Скотта.
- Я в курсі. - Детективе, він каже правду.
А які докази?
Він. Він свідок.
Він бачив Говарда.
Він знає подробиці злочину…
- Так, бо він його вчинив. - Ні.
Чому ви хочете, щоб це був він?
Я вам поясню.
Тут у мене фізичні, підтверджені, конкретні докази.
- Так, але ви… - Телефонні записи,
пальці на телефоні жертви.
Навіть низка повідомлень з погрозами від містера Ріда в інстаграмі.
- Поговоріть з ним. - Це мотив.
У мене є все необхідне, щоб подати прокуророві.
А море репортерів чекає від мене хорошої новини,
що ми знайшли винуватця цього жахливого злочину.
Тому якщо у вас нема нічого кращого, на цьому й закінчимо.
- Його… - А телефон чи ноутбук Говарда?
Ми приносили вам лише непрямі докази.
А якби ми знайшли те, що пов'яже Говарда й Ненсі?
Хтось прислав Ненсі її голі фотографії.
Ці фото мають бути у Говарда.
Можете взяти ордер на огляд його комп'ютера?
Ми закінчили.
Що? Детективе, ви серйозно?
- Тихо. Мері! - Виконуйте свою роботу!
- Я знаю. - Це її робота.
- Їй явно насрати. - Зупинись. Не тут.
Ходімо.
Прошу.
Мені завтра в суд.
А в мене нічого.
Говард забере дочок. Він забере моїх дівчаток, Еллі.
- Ти на таблетках? - Що? Ні!
Ти казала, що більше їх не приймаєш.
Я почала аж після смерті Ненсі.
- То ти брехала. - Ти б не зрозуміла.
На тобі було стільки всього.
І ти справлялася значно краще. А я…
Я ніби тонула.
Мені було так важко, я була розсіяна біля дітей.
Мені просто… потрібен був заряд енергії.
Ти сиділа тут на дивані й розказувала мені про Говарда,
про зради, про все, що він робив.
Але ти все одно це приховала.
Мері, як ми можемо брехати одна одній прямо у вічі?
Не знаю. Ти скажи.
Не знаю. Це ж не лише я. Це ти, і я, і Ненсі.
Ненсі брехала.
Вона спілкувалася зі Скоттом, а ми й не здогадувались.
Знаю.
Знаю, знаю.
Мері, ввечері після твого дня народження
я сиділа в машині біля входу.
І Ненсі повернулась.
Вона попросила мене піти з нею, і я відмовилась.
Вона хотіла все мені розказати, а я просто їй не дала.
А тоді її не стало, і я так боялася сказати це вголос.
Я не хочу… більше не хочу це в собі тримати.
Я не просто крала речі Ненсі.
Часом ми з Говардом…
Інколи під час сексу
ми влаштовували рольову гру й вдавали, що ми – вони.
Я прикидалася нею.
Друзі так не роблять. Правда?
Часом мені здається, що я сама це підігрівала.
Підштовхувала Говарда до неї.
Вибач, але я думала: якщо ти дізнаєшся,
то точно мене більше не любитимеш.
Ми всі боялися одного.
Щодня о 15:00 я чищу й нарізаю яблуко для Арті.
А Джуні лишаю ціле.
Щодня.
Одна з мільйона дрібниць,
які роблять їхнє життя передбачуваним і дають відчуття безпеки.
Говард про це не знає.
Ніхто не знає, бо не бачить.
А страждатимуть мої діти.
Що нам тепер робити?
Почнемо з правди.
Я хочу поговорити з Корою.
Як її батько ти маєш право знати,
але я… я все їй розкажу.
Про нас, про Ненсі й Скотта.
Якби в Ненсі було більше часу,
вона б розказала Корі про своє минуле.
Ні. Це виключено.
Роберте, може, ти нормально почуваєшся серед цих секретів,
бо ти Геннессі, але я не Геннессі.
Я так не можу. Не хочу так жити.
Ці секрети Ненсі вбили.
Я не бажаю такого Корі.
Я її образила, а вона заслуговує на правду.
Правду? Вона й так вважає мене козлом.
А ти лише зробиш гірше.
Ти тут ні при чому.
- Он як? - Ні.
То це не тому, що я не дав тобі бажаного?
Того, чого ти завжди хотіла?
Ні.
Колись, може, і хотіла.
Але більше не хочу.
Я поговорю з Корою.
А ти займися собою.
- Елеонор. - Що?
Мені дуже жаль.
Я хочу прийти.
Знаю.
Та найкраще буде, якщо ти приглянеш за сестрами.
Думаєш, він виграє?
У нас з тьотею Еллі є план.
Люблю тебе, синку.
Обійми за мене дівчат.
Обійму.
- І я тебе люблю. - Па-па.
Я не знаю нікого схожого на Мері.
Ніхто з вас не знає.
Вона уособленна емпатії.
У її великому доброму серці знайдеться місце для кожного.
Та особливо для її дітей.
Нікого Мері не цінує так, як Маркуса, Джуніпер й Артеміду.
Дякую, міс Буше.
Міс Буше,
чи пам'ятаєте ви інцидент за участі відповідачки
і її тоді восьмирічної дочки в жовтні 2025 року?
Мушу звіритися з календарем.
Не варто, я уточню.
Чи знали ви, що 19 жовтня 2025 року місіс Сімпсон
під впливом незаконно здобутих амфетамінів
поїхала з автозаправки,
забувши свою дочку Джуніпер у мінімаркеті?
Так.
Що «так»?
Так, я в курсі, що таке сталось.
Вона людина. Це була помилка.
Уранці четвертого червня
ви були з нею, коли її наймолодша дочка потрапила
- в лікарню після передозування… - Це була не я.
- Це Говард. - …аддеролом,
на який місіс Сімпсон не мала рецепту?
Так, я була в лікарні.
Дякую.
Ваша честь, у мене все.
Ви вільні.
Міс Тісдал, є ще свідки?
Так, ваша честь.
Вона саме приїхала.
Я вісім років була в шлюбі з Говардом.
У вас були діти?
Не було, на превелике розчарування Говарда.
Якось я завагітніла, але втратила дитину.
Озираючись, вважаю, що мені дуже пощастило.
Чому? Якщо ви не проти.
Бо людство лише виграє,
коли деякі індивіди не розмножуються.
Здається, ви не дуже любили свого чоловіка.
Спершу любила.
Говард уміє причаровувати попри відразу.
Уперше він мене ударив лише на восьмий рік.
Це сталося лише раз, але…
запам'яталося.
Минулі двадцять років я боялася,
що він знайде мене й завершить почате.
Та я дивлюся на нього зараз
і бачу розгнівану дитину,
яку до смерті лякає власна посередність.
Усім встати.
Сідайте.
Отже.
Щодо запиту на екстрений дозвіл
на перевезення дітей в інший штат – цей запит відхилено.
Тобто? У мене в Огайо робота.
То шукайте нову.
Та зважаючи на звинувачення відповідачки
у нехтуванні безпекою дітей,
я вважаю, що неповнолітнім дітям
Артеміді й Джуніпер Сімпсон справді загрожує небезпека,
а тому їх не варто залишати з жодним з батьків.
- Що? - Я передаю справу
Департаменту соціальних служб для дітей і сім'ї
- для організації… - Ні.
…тимчасового утримання.
Коли справа вирішиться,
ми зустрінемося знову й оцінимо довготривалі варіанти.
Засідання завершено.
Варіанти є.
Усе буде нормально.
Що далі?
- Цього не мало статись. - Знаю.
Цього не мало статись.
Ми впораємося.
- Що з тобою не так? - Ні. Ні, ні.
- Що з тобою не так? - Не треба.
Я заберу тебе з готелю, і поживеш у мене.
Еллі?
Мері!
Привіт, це Мері й Джуні.
І я!
Та ну.
Тьотю Еллі.
Мама тобі не дзвонила?
Мама? Ні.
А батько вдома?
Ні, я його не бачив.
Я сидів з Джуні й Арті,
а тоді їх забрали соціальні працівники.
Не знаю що робити.
Я скину тобі номер детектива Бетані Ґенс.
Подзвони їй.
Передаси їй від мене повідомлення.
Добре.
Ти мене вб'єш?
Ні, ти сама себе вб'єш.
Усе дуже логічно.
Наркозалежна мати втрачає дітей.
Вона місяцями летіла на дно.
Втратила сенс життя. Тому перерізала вени й стекла кров'ю
прямо там, де вбили її найближчу подругу.
Ми з Елеонор говорили зі Скоттом.
Він тебе бачив.
Він бачив, що ти зробив. Як ти вбив Ненсі.
Вона просила його сюди прийти.
Попросила тебе побити, щоб ти дав їй спокій.
Ти брешеш.
Невже? Думаєш?
Ти казав, що знав Ненсі краще за мене.
Чи здатна вона на таке?
То чому я на волі, а він у тюрмі?
Тому що…
Тому що детективу Ґенс потрібні неспростовні докази твоєї вини.
І ми з Еллі повинні їх знайти.
Сьогодні ми мали зустрітися з нею у мене в готелі.
А мене там не буде.
Детектив Ґенс нізащо не повірить, що я себе вбила.
Вона знатиме, що це ти.
Говарде, послухай.
Послухай мене.
У тебе лише один варіант.
Дай мені подзвонити Еллі.
Послухай. Я скажу, що скасовую зустріч.
Що я не можу.
А ти втечеш.
Поїдеш.
Залишиш дівчаток.
Ти ж не хочеш їх забирати.
Просто поїдеш.
Нарешті будеш вільний.
Дай мені подзвонити.
Добре?
Добре.
Чорт! Зараза!
МЕРІ
Прокляття! Чорт, Говарде!
Ми в мертвій зоні.
Дзвінок навіть не пройде.
Досить.
Діємо за планом. Вставай. Іди.
Мертва зона. Тут убили жертву.
О боже. Мертва зона.
Чорт!
Іди.
- Коли ти мене розлюбив? - Просто йди.
Ні!
Я віддала тобі все своє доросле життя,
і якщо я сьогодні вмру, то хочу знати.
Тобі цікаво?
Коли ти була аспіранткою, у тебе був безмежний потенціал.
Розум, який мав запалити світ.
Але цього не сталось.
Ти стала тягловою твариною, шкапою, занудою.
Чому ти це зробив?
Поясни, Говарде. Чому ти вбив Ненсі?
Бо я хотів їй щось показати, а вона не слухала.
Чому ми сюди прийшли?
Дивись.
На що я дивлюсь?
На це!
- На міст? - На колонаду.
Вона вночі просто прекрасна.
Мені холодно.
Вона практично в тебе у дворі.
Але ти точно не бачила її під таким кутом.
Я не в настрої для твоїх метафор.
Ходімо назад.
Зачекай, я маю щось сказати.
Я в тебе закоханий.
- Говарде, прошу. - Зачекай. Дай закінчити.
Ми будемо разом. Я все спланував.
Я відкладав гроші.
Я цього не хочу.
У ті вечори в театрі ти була як ніколи щаслива й жива.
- Що? - Я знаю,
- що пробудив у тобі пристрасть. - Ти мариш!
ВІДПОВІСТИ
Повернись.
Ні.
Ми мусимо порвати.
Я мушу їй розповісти.
Ти ж не серйозно.
Навіть якщо наша дружба обірветься, вона заслуговує на правду.
Та ну. Тобі начхати на Мері.
Якби не ти, вона була б жива.
Що ти, в біса, робиш?
Це не вона була вразлива.
А ти.
Довбана сука!
- Сюди. - Ай!
Ти все зіпсувала.
Ми могли бути…
Ми могли…
О боже.
Мер. Мері. Мері!
О боже. Благаю, прокинься. Прокинься.
О боже.
Ні! Ні!
Спокійно.
Ми живі.
Ти жива. О боже.
- О боже. Ми… - Ми живі.
Ми в порядку.
Дякую.
- Ви родичка? - Так, я їду з нею. Мері.
Еллі.
Ти в порядку?
А ти?
Не знаю.
Ми мали разом зістаритись.
Так ми домовлялись. Ми пообіцяли одна одній, коли були юні.
НЕНСІ ЛОРЕН ГЕННЕССІ ЛЮБЛЯЧА ДРУЖИНА, МАТИ Й ПОДРУГА
Такі юні, що ще не знали безжальної іронії дружби.
Що глибше ти когось любиш, то нестерпніший біль утрати.
НЕНСІ
Після такого горя виникає спокуса
ізолюватися.
Але це була б помилка.
Відкритість до любові варта цих ризиків.
Щоб далі шукати щирої радості й відчуття приналежності.
ДЕНЬ НАРОДЖЕННЯ ДЖУНІПЕР 14:00
ЛЮБІЙ ДЖУНІ ВІД ТЬОТІ ЕЛЕОНОР
Хотілося б сказати, що пережитий біль став для нас дарунком.
Показав, що ми сильні.
І здатні зцілитися.
Але після всього пережитого ми не могли втратити наш зв'язок.
Ця дружба надто міцна.
Вона переживе практично що завгодно.
Принаймні поки що.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська