Skador, skrapsår och uppoffringar är äkta.
Äkta är att min man är i Ohio just nu, på jobbintervju.
Vilket innebär att vi kanske måste förflytta hela våra liv. Verklighet.
Det du har är en jävla fantasi med en annan kvinnas make.
Ska du flytta?
- Vad spelar det för roll? - Vad menar du?
- Du är min bästa vän. - Ja!
Det var Nancy också, och du knullar hennes man.
Mary Simpson såg alltid det bästa i folk.
Även om folk alltid tycktes motbevisa henne.
- Ut ur mitt hus. - Mary.
Nu.
Hon var inte naiv.
Hon hade sett tillräckligt för att veta hur ful världen kunde bli.
Så hon lärde sig att skapa sig en ny verklighet.
Men verkligheten hade andra planer för Mary.
Hörde du, Nance?
Hon fick äntligen det hon ville ha.
KAPITEL TRE MARY
Mary kunde inte minnas när hon sist överraskade sig själv.
Det fanns en tid då hon kände att hon klarade allt.
Före pilgrimsfärderna till Costco och bakförsäljningar för Hem och skola…
"…och de förnuftiga underkläderna.
Mary hade ambition och åtrå. En hemlig eld som var hennes egen.
Hon visste vad hon ville ha och tog det. Det var så hon fick Howard.
Under sitt första år som doktorand var hon hans lärarassistent.
Årtionden senare kunde hon fortfarande känna vikten av hans kropp på sin,
och hans soffas akrylklädsel skrapa på sin nakna rygg."
"Hon kunde…" Förlåt.
"Hans äktenskap hade varit dött i åratal.
Han skulle ha lämnat sin fru redan
om han inte var så rädd att hon skulle skära upp sina handleder. Igen.
Mary intalade sig att hon tyckte synd om den stackars kvinnan.
Men sanningen var att otroheten gjorde det hela än mer delikat.
Hon ville ha honom. Och hon skämdes inte för det."
Det där var inledningen, tror jag.
Lite porrigare än jag tänkte mig.
Låt texten tala för sig själv.
Det finns så mycket bra där.
"Förnuftiga underkläder?" Den här kvinnan känner jag.
- Tack. - Okej. Tankar? Reaktioner?
Nån?
Jag uppskattar ärligheten.
Jag håller med. Det kräver mod att framställa sig själv som amoralisk.
Amoralisk. Ja. Och osympatisk.
Vem mer ansåg huvudpersonen i Marys historia osympatisk?
Ja. Hon har en affär med en gift man
och hon hoppas på att frun ska begå självmord.
Nja, hon hoppas inte. Förlåt.
Hur kan Mary vinna läsarens tillit tidigare?
Personligen skulle jag vilja höra om Nancy.
Ja.
Jag nämnde inte ens henne.
Försök fokusera, allihop.
Vi har sett dina bilder på hennes sociala medier.
Jag håller med Russell. Skriv om Nancy.
Du kan fördjupa dig i mysteriet. Och fasan.
- Briljant. - Ja.
I verkligheten, var det maken?
- Kan vara vännen. - Vem är vännen?
- Det är inte… - Vi måste lugna oss.
Dottern postade videon i morse.
- Vilken video? - Den blev viral.
Det är tydligen så att maken…
- Robert. - Robert.
- …som är så stilig… - Så stilig…
…låg med Nancys bästa vän, Eleanor.
BASERAT PÅ BOKEN AV ARAMINTA HALL
Sen dagen de träffades
visste Mary att vänskapen med Nancy var det mest intressanta med henne.
Mary förstod tjusningen
med en otvunget glamorös blondin med strålande hy.
VEM VAR DEN RIKTIGA NANCY HENNESSEY?
Och hon visste hur hon stod sig i jämförelsen.
Men Mary var ointresserad av världens syn på perfektion.
Hon var äldst av fem syskon och växte upp på en cannabisfarm på 80-talet.
Och hon kände sig aldrig förfördelad.
För med lite fantasi kunde hon forma verkligheten att möta hennes behov.
Ursäkta, är du Sean?
- Ja. - Du kan tydligen hjälpa mig.
Jag letar efter förkylningsmedicin.
- Har ni det? - För dagtid eller nattetid?
Definitivt dagtid.
- Jag måste kolla på lagret. - Om det går bra.
Tack.
Medan andra hade rikedomar och status,
hade Mary nåt mer användbart.
Påhittighet.
- Tack. - Tack.
Okej.
Prinsessan Tilly Morgondag tittade uppför Solpyramidens trappor.
Draken, vad finns på toppen av Solpyramiden?
Han andas eld, men på ett väldigt vänligt, fint sätt.
Idag ska du återförenas med din mor,
den berömda arkeologen och tillika drottning, Tanya Morgondag.
Sen studsade prinsessan Tilly Morgondag uppför Solpyramidens trappsteg.
Hon såg så fram emot att nå toppen.
Hon flämtade till.
- Jag får berätta resten imorgon. - Nej!
Snälla mamma, fortsätt.
Jag ska. Imorgon.
- Vem vill ha draken? - Jag!
Jag tror att det är Junies tur, raring.
Jag är ledsen, men du får prinsessan. Okej?
- Här, ta henne. - Tack.
Jag älskar dig.
- Älskar dig också. - Godnatt.
Och vinnaren av draken.
- Godnatt. Älskar dig. - Natti. Älskar dig.
Lokala nyheter: Det har gått två månader
sen det chockerande mordet på hemmafrun från Pasadena, Nancy Hennessey.
- Efter de senaste avslöjandena… - Nance, du är på tv.
…anses offrets goda vän, Eleanor Bouchet, nu vara en person av intresse.
- Enligt källor ser utredarna även närmre… - Skitsnack. Enligt vilka bevis?
…på offrets make, Robert Hennessey.
Ms Bouchet och mr Hennessey var inte tillgängliga för kommentarer,
men vi har fått höra att ett uttalande från familjen Hennessey
- Mary, Mary, ganska tvär. - …förväntas imorgon.
- Hur växer din trädgård? - Hallå där.
Med silverklockor och snäckskal, Och vackra flickor på rad.
Du sa att ditt flyg var imorgon. Vad gör du…
De ställde in morgonens event så jag flög standby.
Jag ville berätta mellan fyra ögon.
Jag fick jobbet.
Wow.
På väg mot fast anställning.
Dekanen berättade under lunchen.
De andra kandidaterna sket i det blå skåpet och de älskar mig.
- Och varför inte? - De förstår mitt arbete.
Grattis. Jag menar, det här är toppen.
"Det här är toppen?"
Här återvänder Caesar segerrik från striden,
paraderar sina män genom Forum och du säger: "Det här är toppen?"
Jag är ledsen. Jag är så stolt över dig.
Hell den segrande hjälten!
När skulle du börja?
Augusti.
Och när måste vi ha bestämt oss?
Bestämt vad?
Om vi ska flytta hela familjen till Ohio.
Jag har aldrig varit i Ohio.
Buckeyes, chili på spaghetti… Du kommer älska det.
Älskling, jag menar allvar.
Artie har äntligen anpassat sig till skolan.
Och Junie bara… Hon älskar sina pianolektioner.
- Marcus… - Marcus är vuxen.
Och flickorna kan inte alltid komma först. Jag ingår också i den här familjen.
- Vi har vänner här. Det… - Är det här ett skämt?
Gick jag in i fel hus? Det här jobbet är vår dröm.
Under andra omständigheter skulle det…
Mitt sista gig var att skriva program för en tredje klassens jävla balett.
Jag är forskare. Jag är bättre än så. Gud vet att vi behöver pengarna.
Jag skulle kunna arbeta.
- Vi sa alltid att jag skulle det. - Jaså?
Ja, när jag var gravid med Marcus. Minns du inte det?
Vi sa att när han var liten skulle du satsa på din karriär.
Men sen skulle det vara min tur.
Det var länge sen. Mycket har förändrats, Mare.
På den tiden var jag gift med psykfallet Jenny.
- Jag försöker bara hitta en lösning… - Till ett problem du skapar. Helvete!
Mitt livs bästa dag yrkesmässigt och ändå räcker det inte.
Du brukade stötta mig.
- Brava, Mary. Bra gjort. - Förlåt mig. Förlåt.
Du har rätt. Det är… Jag är glad.
- På riktigt? - Ja.
Det är bara det att det går snabbare än jag hade väntat mig.
Det här blir bra för oss. Vi blir lyckliga där. Jag lovar.
Okej.
Fick du mitt meddelande?
- Vilket meddelande? - Angående Eleanor.
Jaha. Jag trodde att jag redan hade besvarat det.
Vi sa helt vidriga saker till varandra.
Jag tror inte… Vi har nog aldrig grälat så.
Ni två kan behöva en andningspaus.
Det är inte hälsosamt att vara så medberoende.
Jag är utmattad.
- Ses där uppe? - Ja, jag kommer snart.
Bara en. För du har kontroll.
MINTPASTILLER
Mary hade alltid hatat termen "hemmafru".
Än värre var "husmor".
Ingendera kändes generös eller korrekt nog för att beskriva hennes vardag.
Men om nån bad henne redogöra för sin tid,
skulle hon ha haft svårt att göra det.
Att återberätta fakta och detaljer var aldrig hennes styrka.
Och innan hennes bästa vän mördades brydde sig ingen om att fråga henne.
- Försiktigt, det är varmt. - Tack.
Mare. Inspektör Ganz säger att hon har frågor till oss.
Okej.
Bara några stycken.
Hej.
Affären mellan mr Hennessey och ms Bouchet,
när blev ni medvetna om den?
- Igår morse. - Mary berättade igår.
- Så vitt du vet, när inleddes relationen? - Efter Nancys död.
- Säker på det? - Absolut.
Det Eleanor gjorde var hemskt, men det här är en gammal förälskelse.
Det är… Hon är överväldigad av sorg.
De tänker inte rymma tillsammans.
Det är ingenting.
Har nån av er nånsin sett dem förlora humöret, vara våldsamma?
Eleanor? Nej. Nej.
Visst, men Robert…
- När han druckit kan han vara lite vass. - Vass hur?
Robert är… Hur säger jag det här? Han är van att få som han vill.
Du har träffat honom. Han är stilig, rik, bortskämd.
Massa tjusig utbildning, men dessvärre utan resultat.
Så när han inte får som han vill… Ja, jag har sett honom…reagera.
- Han skrev ett brev till Nancy. - Ett brev?
Robert kände till affären.
Han låtsades inte veta, men han visste.
Och sen började de bråka, och Nancy var rädd för honom.
Så han skrev henne en ursäkt. Eleanor berättade det igår.
Det ska jag kolla upp.
Har du kollat upp Nancys styvfar? Scott?
Menar du mr Reed?
Ja. Visste du att han förgrep sig på henne när hon var barn?
- Har ni undersökt det? - Vi har hört av oss till mr Reed
och han informerade oss om att han inte haft nån kontakt
med mrs Hennessey på 20 år. Om du inte har annan information.
Jag vet bara att hon var rädd för honom.
Hon gjorde skisser av honom i dagboken hon har.
Och hon var… Det är… Det är tydligt att hon var rädd för honom.
Okej.
"Okej?"
Det här är saker du kan följa upp, inspektören.
En av dessa män dödade min vän.
Vad får dig att tro att det var en man?
Är du…
Inspektör Ganz, min fru har varit generös med sin tid.
Och det uppskattas. Jag bara… Jag har en fråga till.
Vilken tid sa du att du lämnade middagen den kvällen?
Som jag sa, runt kl 21:00.
Och om en bartender säger att han serverade dig tre, fyra drinkar
efter att damerna åkte, så ljuger han?
Jag kanske stannade och tog en drink.
Han sa till oss att han blev tvungen att: "Hälla in dig i en Uber."
Är det möjligt att det finns delar av kvällen du inte minns?
Min fru kom hem 22:30 och gick raka vägen till sängs.
Jag var med henne hela natten.
- Oj. Jag kan själv. - Okej. Okej.
Måste jag ringa en advokat?
Lugn. Vi är klara här.
Är det där dagboken?
Den du nämnde för inspektören?
Ja, du måste ha sett Nancy klottra under repen eller dylikt.
- Det är möjligt. Har polisen sett den? - Ja, de ansåg den oviktig.
- Är den viktig? - Ja, jag tycker det.
Men du såg inspektör Ganz ignorera mig när jag nämnde skissen.
Det känns som att om jag kunde hitta nåt utmärkande…
- För att fria Eleanor från misstankar. - Jag vill bara veta vad som hände Nancy.
Nå, jag har ett samtal bokat med fastighetsmäklaren i Ohio.
Om du inte anser att jag bör avboka.
Nej. Nej.
Lägg undan den där nu.
Inspektören verkade ha läget under kontroll.
Låt henne göra sitt jobb.
Nancy, vad är det du försöker säga?
Mary kunde aldrig förmå sig att tro på Gud.
Men i de ovanliga, elektriska stunderna av avvikelse,
var hon säker på att hon kunde känna nån slags kraft som vägledde henne.
Och den varma eftermiddagen i juni, kände Mary den energin igen.
Eller det kanske var Nancy.
Eller Adderall.
Men det fungerade.
DU KOMMER ATT GE MIG TUSEN KYSSAR.
TILLS VI TAPPAR RÄKNINGEN,
SÅ INGEN ENSAM BLIR AVUNDSJUK,
NÄR HEN HÖR OM VÅR RIKA KÄRLEK.
UTVALDA CATULLUS EN NY ÖVERSÄTTNING
"Ge mig tusen kyssar, sen hundra,
sen ytterligare tusen till, sen ytterligare hundra.
Sen ytterligare tusen, sen hundra till."
"Du kommer att ge mig tusen kyssar,
tills vi tappar räkningen.
Så ingen ensam blir avundsjuk när hen hör om vår rika kärlek."
Din kunskap i antika språk är… Den inspirerar verkligen.
En detalj. Jag tror "conturbo" betyder "förvirra" och inte "glömma".
- Det är över mellan Jenny och mig. - Vet hon det?
Hon är en sjuk kvinna.
Och jag hatar att säga det, men hon behöver inte en make.
Hon behöver en läkare.
När hon är mer stabil avslutar jag det.
- Hej, Jenny. - Mary, är han inne?
DU KOMMER ATT GE MIG TUSEN KYSSAR.
Toppen. Skicka mig objekten så jag kan diskutera med min fru.
Tack, Rita. Du är en ängel.
- Nån kanske får ett eget kontor. - Jag hittade den här i Nancys dagbok.
Vad är det?
En sida från din Catullus.
Vad är det jag tittar på?
Samma fras har strukits under.
Det är en bra fras.
Howard, hur fick Nancy tag i din obskyra översättning
- av en antik romersk poet? - Jag vet inte. Den finns på Amazon.
Den trycktes i typ noll exemplar. Ingen läste boken.
Jag kanske gav henne en kopia. Jag minns inte.
Gav du Nancy en poesibok?
Ja.
Ja, vi pratade under repen och började diskutera mitt arbete,
så jag gav henne en kopia. Förvånande att hon läste den.
Mary, är du okej?
- Bara säg vad som pågår, Howard. - Jag kan be dig om detsamma.
Varför gav du henne den här?
Mary, dina pupiller är som tefat.
Vi har varit här förr. Jag trodde det var överstökat.
- Tar du tabletter igen? - Du försöker avleda. Du är inte…
Vi vill inte förlora kontrollen igen. Minns du vad som hände sist du gjorde det?
Hur rädda vi var?
- Det är annorlunda nu. - Du försätter våra barn i fara.
Tack och lov att Junie var okej. Nästa gång kanske vi inte har sån tur.
Mary funderade mycket på det.
Hon försökte se det ur alla perspektiv, men inget verkade logiskt.
Nancy och Howard. Howard och Nancy.
Howard såg helt främmande ut för Mary.
Men samtidigt precis likadan, som en Howard-förfalskning.
Hade han alltid luktat så där?
Hade Nancy också varit förfalskad?
Vem var den riktiga Nancy Hennessey?
Den där jävla baletten.
Den där kvällen.
Hon borde ha förstått den kvällen.
Mary borde ha pratat med Howard då…
…men han var på dåligt humör.
Det var Nancy som såg upprörd ut.
Du har ringt Nancy Hennessey. Jag kan inte ta ditt samtal just nu.
Och oro är en bra ursäkt för nyfikenhet.
ÖPPET 24 TIMMAR
Tårarna var äkta.
Mary?
- Allt annat var lögn. - Hej.
- Rakt i ansiktet på Mary. - Du. Det är okej.
Det är okej.
Robert blir nån annan när han dricker.
Jag vet inte vad han reagerade på ikväll, men jag blev tvungen att åka.
Jag hade ingen plan, jag bara körde.
Varför vände du dig till Howard istället för mig eller Eleanor?
Jag vill inte att ni ska hata Robert.
Howard hatar honom redan.
Och han har erfarenhet av…du vet.
Lägg av, jag var inte direkt beroende av heroin.
Jag behövde några timmars energi.
- Alla gjorde det i college. - Jag vet. Jag vet. Jag är…
Howard var ändå inte till nån större hjälp.
Jag menar… Nöden har ingen lag.
- Tänker du åka hem? - Nånsin? Jag hoppas det.
Du kan väl sova hos oss inatt?
- Nej. - Jo.
Nej, nej, nej, nej. Nej. Jag…
Jag ska nog bara… Jag tror att jag åker till Ojai.
Okej.
Mare, dagen började så bra. Och sen bara…
Sen slutade den med att du och din bästa vän
frossade loss på hela Norm's pannkaksmeny.
Det är väl det du kommer minnas från ikväll?
Bra. Vi har mer att göra, så…
Sir, kan vi få se pannkaksmenyn?
Och rara Mary, kvinnan med det mjuka, blödande hjärtat,
hon trodde faktiskt på den där skiten.
- Hej, raring. Varför är du vaken? - Jag kunde inte sova.
Oj. Du som kan sova dig igenom en orkan.
- Det är en bagatell. - Okej. Vad för slags bagatell?
Lova först att du inte blir arg.
Lovar och svär.
Det är tant Eleanor. Jag hörde vad inspektören sa idag.
Tjuvlyssnade du?
Jag vet att polisen tror att hon dödade tant Nancy, och…
Jag vet motsatsen.
Hur vet du det, Marcus?
För att kvällen Nancy dog…
…var hon med mig.
- Vem då? - Eleanor. Hon hämtade mig i Van Nuys.
Vad gjorde du i Van Nuys?
Det var dumt, men jag var skyldig en kille pengar och han
- sa att vi kunde lösa det. - Fan, Marcus. Spelar du igen?
Jag gjorde det bara för att slippa be om pengar.
- Vad? - Du och pappa oroar er jämt för pengar.
- Du har skyddstillsyn. Förstår du… - Mamma. Du lovade.
De lät mig inte åka förrän jag hade betalat.
Herregud. Så du ringde Eleanor?
Hon är den enda jag känner som har såna pengar.
Betalade hon din bookmaker?
Polisen tror att hon dödade tant Nancy, och jag är hennes enda alibi.
Hon skyddar dig.
Jag vet inte vad som hade hänt den kvällen om hon inte hade kommit.
- Men jag kan inte låta henne få problem… - Gubben.
- Jag…vet inte vad som är det rätta. - Lugn.
- Jag vet inte vad som är bäst. - Kom. Det är ingen fara.
Jag vill inte att din och tant Ellies vänskap tar slut.
Vi kommer aldrig sluta vara vänner.
Vi har redan gått igenom så mycket…
- Ja. - …hon och jag.
Du är en bra man, vet du det?
- Men ring mig nästa gång, okej? - Jag hade tänkt berätta när jag kom hem.
Men du sov och pappa var inte hemma.
Vad säger…
Var var pappa?
Jag vet inte. Hans bil stod inte på uppfarten.
- Mamma? - Ingen fara. Bara…
Lägg dig och försök sova lite.
Vi pratar om det imorgon. Det är ingen fara.
Howard har ljugit om allt.
Han sa till polisen att han var hemma.
När åkte han?
Han hade på sig den där blazern.
Är det claddagh-ringen jag gav dig?
Du sa väl att den skulle ge mig stabilitet?
Du ser arg ut. Är du arg?
Ja, jag är arg…på dig, Nancy.
Betydde vår vänskap så lite för dig?
- Hur kunde du göra så mot mig? - Du gjorde likadant.
Mot Howards fru.
Vad? Nej, det var helt annorlunda.
Hur då?
Vem där?
Jenny?
- Känner jag dig? - Det är Mary.
Mary McCormack.
Herregud. Mary.
- Förlåt att jag tränger mig på. - Hur hittade du mig?
Jag följer dig på Facebook, vilket är pinsamt att medge.
Har Howard skickat dig? Vet han var jag bor?
Han vet inte att jag är här.
Vad hände, Mary?
Jag tänker faktiskt göra det.
När du och Howard var…
Vad försöker jag säga?
När du och Howard först började dejta…
…läste han poesi för dig då?
Är det din fråga?
Du måste hjälpa mig förstå.
Nej, det är bara… Förlåt, det här är vansinne.
Jag låter vansinnig. Du är inte skyldig mig nåt.
Din make lämnade dig för mig, så du hatar mig säkert.
Är det vad han har sagt?
Att han lämnade mig?
Ja, ja.
När jag blev gravid skilde han sig från dig, så…
Wow.
Vill du veta sanningen?
Sanningen är att du inte var hans första assistent,
men du var annorlunda.
Du sökte upp mig.
Du var en briljant ung kvinna med en fantastisk karriär framför dig.
Och dum som jag var trodde jag mig kunna råda dig.
Jag släppte in dig i mitt liv och du bara utnyttjade mig för att komma honom nära.
Nej, Jenny. Det är inte sant.
Jag respekterade dig så mycket,
och ditt arbete inspirerade mig att ge mig in i den nischen.
Och in i min makes säng.
När jag fick veta om dig sa jag att jag hade fått nog.
Han bad mig att inte lämna honom.
Han kallade dig ännu en meningslös flirt.
Och han sa att han skulle vägra erkänna faderskap om jag bara stannade.
Nej, han sa att du var labil.
Verkade jag labil?
Du valde att tro honom och inte dina egna ögon.
Vad mer sa han till dig?
Han sa att du skar upp dina handleder,
att du försökte begå självmord.
Men han lämnade mig med det här.
Det här är två trappor.
Det hände den kvällen jag sa att jag skulle lämna.
Vi började gräla.
Howard kan inte tänka sig att bli lämnad.
Jag har tänkt på dig ofta under åren.
Jag undrade hur det gick för dig.
Jag kunde ha varnat dig för honom.
Jag hade inte trott dig.
Vad gjorde Howard mot dig?
Jag vet vem David är.
Jag har alltid trott att den här dikten var en del av vår historia och nu…
Jag vet inte ens om den nånsin var min.
Mary, han är ett rovdjur.
Jag ser framför mig hur han läste den för Nancy.
Den var uppenbarligen viktig för henne. Hon rev ut den. Behöll den.
Det kanske fanns en del av henne som visste att du skulle hitta den en dag.
Hon måste ha tyckt att jag var så blåst.
- Nej. - Vilket jag är.
- Gud. Har du nåt smärtstillande? - Ja.
Du är inte blåst. Det fanns inget skäl för dig att ha vetat det här.
Lägg av. Han gjorde det mot Jenny.
- Varför inte mot mig? - Jag vill inte att du tar på dig skulden.
- Det fanns andra. - Vad menar du?
Det fanns andra kvinnor.
- Du har aldrig sagt nåt. - Vad hade det gjort för nytta?
Jag hade aldrig lämnat honom.
Jag skulle aldrig göra så mot barnen.
Och han kom ju alltid tillbaka.
Jag… Han behövde mig, jag behövde honom, och det var det enda viktiga.
En gång för fem eller sex år sen
kom en kvinna och ringde på när jag badade flickorna.
Hon var ung, i 20-årsåldern. Du vet, smal.
Howard sa att hon var en doktorand som var missnöjd med ett betyg.
Tog henne till sitt kontor och stängde dörren.
Vad gjorde du?
Avslutade badet.
Jag sa aldrig ett ord om det.
Du skyddade dig själv och din familj.
Men om jag hade sagt nåt… då kanske Nancy hade varit vid liv.
Men du kanske inte hade levt.
Gud. Den här ringen, han tog den från hennes kropp.
Jösses.
Ellie, Howard tog den från hennes döda kropp.
Hur kan det här vara verklighet? Inget i mitt liv känns verkligt.
Nej. Lyssna på mig.
Du och jag är verkliga.
Det här är verkligt.
Du behövde mig
och jag kastade ut dig från mitt hem. Jag är ledsen.
Jag borde inte ha ljugit för dig angående Robert.
Nej, Marcus berättade vad du gjorde.
Riskerar du din egen frihet för att skydda min son? Varför?
Skojar du?
Det där är min unge. Jag var där när han föddes.
Det finns inget jag inte skulle göra för att skydda honom.
Jag vet. Det vet jag.
- Ellie. - Vad?
Det är han. Gud. Jag lämnade min mobil hemma.
Vad ska jag göra?
- Svara. - Okej.
- Ta reda på vad han vet. - Okej.
- Hallå? - Var är hon? Var är Mary?
Vad? Jag vet inte vad pratar du om, Howard.
Det är mitt i natten.
Jag måste prata med henne. Det är Artemis. Hon är på sjukhuset.
Okej, de sa sal åtta.
Herregud. Artie, älskling. Mamma är här. Vad hände med henne? Vad hände?
Ma'am, du måste lämna plats åt oss.
- Låt dem göra sitt jobb. - Hon behöver mig.
- Kan nån berätta vad som pågår? - Kom. Vi försöker stabilisera henne.
- Okej. - Vad?
Din make sa att hon svalde tabletter.
- Vad då för tabletter? - De låg i den här.
Känner du igen den?
Vad var det för tabletter?
Mamma, berätta för oss så vi kan hjälpa din dotter.
Det är…Adderall. Tio milligram, tror jag. Det är Adderall.
Adderall, 10 mg.
- Mary… - Pulsen stiger.
145. 160.
Vad händer? Vad… Vad är det som händer?
Vad händer? Är hon okej?
- Artie, mamma är här. - Mamma, du måste backa.
Artie, mamma är här. Jag är här, älskling. Din mamma är här.
Det ordnar sig, älskling.
Mamma är här, älskling. Mamma är här.
Det ordnar sig.
Vad händer med mitt barn?
Snälla, hjälp henne. Snälla.
Undertexter: Victoria Heaps