Тандю, друга. Закрита, тандю вбік, закрита.
П'ять, шість, сім, вісім. Велике пліє. Пасе…
Я танцювала з дев'яти років.
Почала з безплатного класу балету після уроків
і дуже скоро захопилася.
Моєю найбільшою перевагою як танцівниці була толерантність до болю.
Така була моя щоденна реальність,
та й це невелика ціна за досконалість.
Учишся витримувати тиск дванадцятикратний твоїй вазі
на носках,
щоб створити враження, наче ти ширяєш у повітрі.
Щоб влаштовувати граційне й невимушене видовище,
навіть коли ледве тримаєшся на ногах.
Коханий, ти виспався?
Не дуже.
ДВА МІСЯЦІ ДО СМЕРТІ НЕНСІ
Ти спав на дивані?
У гостьовій.
Затримався на нараді й не хотів тебе будити.
Допоможеш надіти?
Ага. Спробую.
Я вернуся близько 18:00, якщо хочеш разом повечеряти.
У мене знову пізні наради, тому не чекай.
- Є. - Дякую.
Перший день, мене аж нудить від хвилювання.
Ти про те волонтерство?
Я креативна консультантка цілої постановки.
Ага.
Даватиму поради щодо декорацій і костюмів, відвідуватиму репетиції.
Інвестувати, певна річ, складно,
а ти постав на ноги експериментальний балет.
Ненсі, не…
Цілий літр за два дні?
Мені й без твоїх претензій розгрібати купу лайна.
Тому не треба.
Я просто прошу знайти час.
Одна година з психотерапевтом, про якого я тобі говорила.
Авжеж. Добре. Підшукаю вікно в календарі.
Мушу віддати це Кіт до початку наради.
Дай знати, коли захочеш поговорити.
НЕІДЕАЛЬНІ ЖІНКИ
ЗА КНИЖКОЮ АРАМІНТИ ГОЛЛ
Привіт. Дякую, що підвозиш.
- Привіт. - Наш «Сааб» у майстерні
вже вчетверте за рік.
Сьогодні мала б забрати. Не знаю.
Скільки кави ти вже випила?
Одну, дві, три, чотири. Може, п'ять.
Я не сплю з 5:00. Написала два розділи.
Була на письменницькій майстерні?
Ага. Поки що це шість утомлених бумерів
у публічній бібліотеці «Саут Пас»,
але це дисциплінує, і мені подобається.
- Це чудово. - Ти дуже гарна.
- Справді? - Ага. Дуже професійно.
Тук-тук по дереву, може, це переросте у щось постійне.
Консультації на інших постановках.
- Чудово. - Ага.
- Тобі платять? - Можливо.
Не знаю, я просто…
Не знаю, що буде далі, Мер. Треба готуватися.
До чого готуватись?
Не знаю. До будь-чого.
У вас з Робертом далі…
Ну, деколи я витягую з нього кілька закінчених речень, але…
Це ж лише кілька тижнів. Після Нового року.
Мабуть, рани ще свіжі.
Усе налагодиться.
Археє! Хай почнуться ігри на горі Олімп!
Привіт, Говарде!
- Це тобі. - Ненсі.
Нехай щастить.
- Бувай. - Дякую тобі.
Це було потрібно Говарду, але ще більше – мені.
Гарного тобі дня.
Успіхів вам.
За стільки років дружби з Мері
я ні разу не була наодинці з її чоловіком.
Небагато втратила.
- …додам свій телефон… - Ти вмієш?
Додаю телефон.
Просто… У мене є Стравінський…
Я любила Мері, але не хотіла
няньчити чийогось майже безробітного чоловіка.
Дякую, Бонні.
МЕТРО БАЛЕТ ЛА
Дякую вам – танцівникам, музикантам, технікам
і всій прекрасній команді.
Перш ніж ми почнемо репетицію, прошу вас повернутися
до людини поруч з вами й представитися.
Гелґа Дюрер, художниця по костюмах.
Я Ненсі Геннессі. Ви чудово попрацювали над «Хвилями».
- Дякую. - Така краса.
На найближчі два місяці до відкриття це ваша родина.
Перш ніж ми завершимо вступ, я хотів би представити вам одну людину
з ради директорів балету і креативну консультантку постановки –
Ненсі Геннессі.
Дякую, Філ.
«Аріадна» – наш поки що найскладніший балет,
актуальний для складних часів, у яких ми живемо,
і я рада бути тут з вами.
Хочу представити Говарда Сімпсона, професора класичної літератури й…
І близького друга.
І друга, чия анотація ознайомить глядачів
з важливим історичним контекстом.
Коли Філ залучив мене у проєкт,
я поставив на паузу переклад Геркуланумських папірусів.
Можливо, ви знаєте,
що «Аріадна» з грецької значить «найсвятіша» або «найчистіша»…
- Дякую, Девіде. - Говард.
Добре, дякую вам усім. До роботи. Дякую.
- Рада знайомству. - Взаємно.
Ненсі, не знаєш, як з обідом?
Не знаю. Вибач.
Філ, вибач. Хочу спитати твоєї думки.
Я думала про колірну палітру для костюмів.
Знаю, що в останніх роботах
ти обирав сучасні монохромні, чорні трико,
але може, цього року зробити щось новаторське?
Цікаво.
Я вивчала тканини, які відбивають світло, колір
чи навіть проєкції.
Я подумала, що це могло б удосконалити візуальну складову.
Скомпонуй мені альбом, а тоді поглянемо.
Чудово. Дай мені пару днів.
Добре.
Я 25 років не заходила у танцювальні студії.
Повернення до балету спустошило всі мої емоційні резерви.
Репетиційні зали навіювали спогади.
Юні пластичні тіла, простір сцени.
Було важче, ніж я думала.
Таке вже бувало в Робертових друзів.
Ось Елана Беркгофф вихваляється своєю горою браслетів «Картьє»,
і от вона вже продає їх, щоб себе прогодувати.
Так, тобі треба вдихнути.
Серйозно – глибоко вдихни.
Ти поспішаєш з висновками.
Мені здається,
що пияцтво, сварки з рідними – це все радше…
вказує на кризу середнього віку, ніж на розлучення.
Багаті родини ділять майно з багатьох причин.
Поговори з ним про це.
Щоразу, як він вирубається на дивані…
щоразу, як я знаходжу порожню пляшку,
я ніби повертаюся у свій дитячий кошмар.
Голосок у мені твердить, що ми це переживемо.
А тоді гучніший голос каже: «Пішло воно.
Якщо ти не контролюєш своє життя, то можеш просто…»
Не знаю…
Ненсі, можна дати тобі щиру пораду?
Ага.
Прислухайся до тихшого голосу.
Я знаю, що Робертове пияцтво відкриває старі рани, але пам'ятай,
що цей чоловік вважає, що в тебе під пахвами пахне медом і веселкою.
Він тебе боготворить. І не піде від тебе.
Твоя правда. Я просто… накручуюсь.
Так іронічно, що ми говоримо про це зараз.
Я саме замовила картину на нашу річницю…
якщо ми до неї не розійдемося.
О боже. Точно не розійдетеся.
Ви клялися бути разом до смерті.
Ніде він не дінеться.
Мені сподобався портрет Джорджії Леонард.
Я багато малюю для Джорджії.
Вона казала, що замовила в мене портрет своїх собак?
Я б хотіла вийти із зони комфорту.
Не можу відвести погляд від цієї картини. Хто вона?
Поетеса.
Познайомилися на вечірці.
Ви переспали?
Вона мене вразила.
Прошу, сідайте.
Так сексуальніше.
Так видно… мої шрами.
То й що? Мені вони подобаються.
У них теж ви. Вони розповідають про вас.
Розповідають те, що я воліла б забути.
Ви ж казали, що хочете вийти…
із зони комфорту.
Я щодня їх бачу в дзеркалі.
Не думаю, що хочу зберегти їх для нащадків.
То все ж хочете щось комфортне.
Я вже не знаю, що я хочу.
Можете відповісти. Тоді спробуємо ще.
Вибачте.
СКОТТ РІД НЕНСІ, ВІДПИШИ
Я НЕ ЗАСПОКОЮСЯ, ПОКИ МИ НЕ ЗУСТРІНЕМОСЬ
Повідомлення від Скотта мене лякали.
Ще більше лякало те, що я напросилась.
ПЕРЕСТАНЬ – ХОЧУ ПОГОВОРИТИ
Щось змусило мене повернутися туди й торкнутися полум'я…
ЗАБЛОКУВАТИ СКОТТА?
БЛОКУЮ
…яке колись так сильно мене обпекло.
Усе гаразд?
Ага.
Я готова.
Тобі знадобиться.
Я побачив, що у твоєму закінчуються сторінки. Нічого такого.
Дякую, Говарде.
ЛУЇЗІ ВІД ДЕВІДА
Усе ще зве тебе Девідом? Мене цього тижня двічі назвав Луїзою.
Він щоразу зве мене інакше.
Кращого від такого бувалого коксівника я не чекав.
Що? Філ?
Диявольська лупа явно проїдає йому мозок.
Та нехай. Я радий, що тобі сподобалось.
Дуже добре. Усі сюди.
Дякую.
КАТУЛЛ – ОБРАНІ ТВОРИ НОВИЙ ПЕРЕКЛАД
ДОКТОР ГОВАРД СІМПСОН
Говард не такий і поганий.
Мабуть, моя зверхність більше говорила про мене, ніж про нього.
Гей.
Те, що ми подружимося, здавалося неминучим.
МІСЯЦЬ ДО СМЕРТІ НЕНСІ
Чудово.
Добре. Усе чудово, на цьому сьогодні завершимо.
Ого, репетиція до обіду. Не знаю, що й робити.
Мені треба вбити аж чотири години, перш ніж поїду по дівчаток.
Я поганий батько,
якщо хочу встигнути на показ «Червоних черевичків» на 35-мм плівці?
Приєднуйся.
Я розлила на себе каву. Треба запрати.
- Добре. Я зачекаю. - Ага.
Філ, чудова репетиція.
До завтра, Луїзо.
Я Ненсі.
ГЕНДЕРНО НЕЙТРАЛЬНИЙ
АРІАДНА АЛЬБОМ
НЕНСІ ГЕННЕССІ
ПАЛІТРА
АРІАДНА – ДІЯ ПЕРША ТКАНИНИ
Що таке?
Нічого.
Ненсі, прошу, розкажи.
Філ викинув альбом, який я для нього підготувала.
Жалюгідно, що я думала, ніби його цікавлять мої думки,
а не лише гроші.
Цей пещений засранець без твоїх грошей не мав би роботи.
Це навіть не мої гроші, а Робертові.
Ти ж так не вважаєш насправді?
Ну, його рідні не втрачають нагоди мені про це нагадати.
Про такі гроші я нічого не знаю.
Батько був прикутий до візка через розсіяний склероз.
Грошей завжди бракувало.
Мене це часто обурювало, а він казав:
«У нас з тобою є те, чого ті люди не мають –
гордість за свої досягнення».
Ти ж зуміла вибратися з…
З Бейкерсфілда?
І стала креативною консультанткою знаменитого балетного колективу.
Це неабияке досягнення.
Роберт зве це «те твоє волонтерство».
З усією повагою, твій чоловік – невіглас з трастового фонду.
Твій успіх приголомшує.
Дякую за це.
О котрій той фільм?
У цьому суть?
Так. Захоплення для Вікі важливіше за все – кохання, їжу, сон.
ЧЕРВОНІ ЧЕРЕВИЧКИ ВІДНОВЛЕНА ПЛІВКА
І цей вибір неминуче веде її до самознищення.
Ми обираємо, до чого нас тягне, чи це закладено природою?
Вона б не могла зупинитися, навіть якби хотіла.
Саме тому це трагедія.
Я завжди думав, що ти цілком ужилася в роль «трофейної дружини».
А тепер бачу, що за ідеальною зовнішністю
й годинником ціною як моя іпотека,
ховається щось більше.
Кращого двозначного компліменту я ще не отримувала.
А я захоплююся лицемірством твого беконоїдного веганства.
І ненавистю до електронних книг.
Я не читаю те, чого не можу торкнутись.
- Алло. - Ненсі?
Не дзвони мені більше.
Що це за ігри? Це ти мене знайшла.
Ні.
Мене взяла цікавість, і я знайшла тебе у мить, коли була дурна й вразлива.
Дай мені спокій.
Ненсі…
Вибач.
Це було напружено.
Ага.
Хочеш про це поговорити…
Просто людина з минулого.
Усе складно й заплутано найгіршим чином.
У мене теж таке бувало.
Боже, ти тремтиш.
Мері запросила нас сьогодні до вас на вечерю.
Так, дуже вас чекаю.
Нехай ця розмова лишиться між нами.
Я про… про ці дзвінки.
Просто… Я ще не розповіла про них Роберту.
Авжеж. Ні пари з уст.
Чудово. Дякую.
Будь ласка, два капучино.
На ім'я?
- Девід. - Луїза.
Ти кажеш інакше Але в мене все добре
Ти кажеш я плачу Ледь не кожен вечір
Я тебе розчарую Але в мене все добре
Добре Добре
У мене все добре
Добре Добре
Так, у мене все добре
Прекрасно! Це прекрасно!
Замовимо її на наше свято.
Ми тебе замовимо!
- Так! - Замовимо.
Іди робити уроки. Почни з письма.
Доню, було чудово.
- Вона така мила. - Давай я.
Дякую. Як ваш балет?
- Чудово. Усе чудово. - Так?
Так, якщо не враховувати невимовну пихатість
вкрай занюханого режисера.
- «Вкрай занюханого»? - Про кого ми?
Філ, художній директор. Він…
…козел. Але годі про нього. Ви відпочивайте.
Ідіть у вітальню, а чоловіки займуться посудом.
Дякую.
- О боже. Я втомилась. - Так?
Останнім часом сон став розкішшю.
Говард шукає роботу, а ще ця ситуація з Маркусом.
Я думаю, що Говард скоро
- знайде хорошу роботу. - Дякую.
Ми небагато спілкувалися, але він такий розумний.
Це мій кладдаський перстень?
- Ага. - Тобі так личить.
Ти ж казала, що він стане для мене опорою. Так і є.
Ого-го. Хто це в маминих туфлях!
Обережніше з ними!
Особливо на сходах.
Коханий, їдьмо додому.
- Дітям пора спати. - Ага.
Ні. Маю для Мері й Говарда новину.
Слухаємо.
Мій друг, Джей Майклз…
Точніше друг сім'ї.
Він козел, але збіса розумний.
- Коханий, їдьмо додому. - Стривай.
Це наші друзі, і їм потрібна допомога.
- Усе гаразд. - Джей – адвокат у кримінальних справах,
і він у мене в боргу.
А Ненс казала, що в Маркуса скоро суд.
Я попрошу Джея його представити – безкоштовно.
О боже, це… Роберте, це…
Дуже щедра пропозиція, але ми змушені відмовити.
Говарде, обговоримо це.
Ми захистимо сина, не паразитуючи на друзях.
Щось придумаємо.
- Дякую. - Говарде, це не паразитування.
Це подарунок. Він же в мене в боргу.
Коханий, поважаймо їхні кордони.
О боже, Ненс.
«Поважаймо їхні кордони».
Ти сама чуєш, як це тупо звучить?
Та ну, вибач.
Я просто хотів помогти.
Вона така чутлива.
Це не моя справа, але це було дуже несправедливо.
Думаєш, варто сьогодні лишатися з ним наодинці?
Усе нормально.
Ненс, Роберт сідає в машину.
Так, треба відвезти його додому.
- До зустрічі на репетиції. - Так.
Гей.
- Я думав, ти пішла. - Забула сумку.
Я саме завершую анотацію.
Глянеш один абзац, перш ніж я надішлю?
Авжеж.
Тобі видніше. Я… не знаю, чи правильно вловив тон.
Можеш прогорнути?
Ага, оце.
Додай такий рядок:
«Він розширює рамки балету різким стакато,
а тілесність творить між танцівниками глибоку близькість».
Ти на ходу це придумала?
Я була серйозною танцівницею.
Такою серйозною, що в 16 років мене кликали в балет Сан-Франциско.
Я так туди й не потрапила.
Це було мільйон років тому.
Але якщо це додати, усе буде довершено.
Готово.
Слухай, я хочу тобі подякувати.
Це була не лише прибуткова робота.
Я знайшов чудову подругу.
Не треба сентиментів.
Ти чоловік моєї найближчої подруги.
Ми бачитимемось.
Та я знаю, знаю.
Але було приємно зблизитися з такою вдумливою людиною.
Ненсі Геннессі, з тобою було надзвичайно.
Ти дуже люб'язний. Дякую.
Власне, я збиралася побалувати себе цим шикарним вином.
Очевидно, з Робертом я його не розділю.
Тому, якщо хочеш…
Померольське бордо 1998 року.
Луїзо, злочин пити таке самій.
А ти не спішиш до Мер з дітьми?
Може, для тебе це домашнє вино,
але це першокласне питво. Тому…
Тому, як вакханки,
ми розсмакуємо кожну краплину цього повнотілого рідкого екстазу
і поклонятимемося богу з таблички з лінійним письмом Б 13 століття до н.е.
Що за табличка?
Мікенський артефакт, у якому вперше згадується Діоніс. Очевидно.
А оскільки Діоніс також бог божевілля,
випиймо за хаос і шаленство.
Його б декантувати.
Погляньмо.
Мені непогано дається.
- У мене, мабуть, дар. - Тебе хилить убік.
О боже. Це…
Усі думають, що уміють танцювати, а це важко…
То покажи мені.
Я все знаю. Це перша позиція. Друга позиція.
Більше витягни ту руку.
Я витягую. Перед тобою людина з дуже немодною травмою плечового суглоба.
Далі не йде.
О, їй-богу, ні. Спробуй ще раз.
Я покажу.
- Чекай. - Як ти?
Не ворушись. Я тримаю.
Посидь.
Не навантажуй. О боже.
- Я ушкодила… - Боже.
- Від набряку. - Дякую.
І від болю.
Чудово.
То чому ти кинула танці?
Тобі коротку відповідь чи довгу?
Почнемо з короткої.
Через ДТП.
А яка довга?
Ну…
Коли я відповім,
ти подумаєш, що я звихнута.
Спробуй.
Мама на мене розлютилася, і мала на це повне право.
Вона їхала за кермом, перевищувала, а я просила її зупинитись.
Але вона не зупинилась.
Вочевидь, звичного п'яного ляпаса на цей раз було мало,
після того що я зробила.
Що ти зробила?
Переспала з її бойфрендом.
Тобто він тебе зґвалтував.
Коли п'яна мама відключалась,
він вів мене в машину або в комору.
Це він тобі дзвонив?
Скотт.
Знаєш, що найбожевільніше?
Цього разу я сама його знайшла.
Не знаю, чому це зробила.
А я думаю, що знаєш.
Ти любиш пожежі.
Така твоя природа.
Ти забігаєш у палаючу будівлю прямо перед тим, як вона завалиться.
Але приховуєш усе це за порядністю.
Робертова слухняна дружина.
Він і не здогадується.
Мені це справді подобалось.
Небезпека.
Коли не знаєш, чи вас упіймають.
А ще увага, якої мені раніше не приділяли.
І ти цього хотіла.
Невимовно.
Деякі ДТП можна попередити.
У тебе є час підготуватися до зіткнення чи з'їхати з дороги.
Однак часом ти летиш на такій швидкості,
що вже нічого не вдієш, щоб змінити свою долю.
Суддя погодився відправити Маркуса на виховну програму,
якщо він ходитиме до «Анонімних Гравців» і на громадські роботи.
- І це… хороша новина. - Це чудово.
Йому нададуть необхідну допомогу.
А в особовій справі не буде відмітки.
- А це дуже важливо. - Я піду.
- Кепсько почуваюся. Я піду додому. - Що таке? Ненсі.
- Просто недобре. - Нен?
- Ти… Ага. - Краще я? Я на хвильку.
Гей, Ненсі.
- Ненс! Що таке? - Вибач. Я просто…
Я хочу підтримати Мер, просто…
Просто стільки всього сталося.
Ти про що… З Робертом?
Я зробила дурницю.
Яку дурницю?
З деким переспала.
Не кажи Мері. Вона не зрозуміє.
Ненсі, я…
У тебе інтрижка?
З ким?
- Неважливо. Ти його не знаєш. - Добре.
Його звуть Девід. І це не повториться.
- Добре. - Я піду.
- Подзвони мені. - Добре.
Так.
Кохана.
Ти куди?
Поспішаю на літак.
Чому я про це не в курсі?
Я сам щойно дізнався.
Щось дуже термінове.
Потрібно закрити угоду, перш ніж ми фіналізуємо реструктуризацію.
Вранці в мене зустріч з нью-йоркськими адвокатами.
Я просто божеволію.
Що? Чому? Ти… Нема за що переживати.
Як мені не переживати?
Ти маєш час без зволікань летіти через цілу країну,
але поговорити зі мною чи сходити до психотерапевта тобі ніколи?
Я на все знайду час, коли вернуся в понеділок.
У понеділок?
Ти летиш на тиждень?
Ніби я цього хочу.
- То не лети. - Мушу.
Ти зі мною розлучаєшся?
Не переживай. Я тебе кохаю.
Поговоримо, коли повернусь.
Привіт.
Можемо зустрітися?
СЦЕНА
Те, що треба.
Привіт.
Як злітав?
Добре.
То ми сьогодні поговоримо?
Сьогодні в нас родинна вечеря.
Я в душ.
ГРИЛЬ МУССО І ФРЕНКА НАЙСТАРІШИЙ У ГОЛЛІВУДІ
Усе дарма. Така запущена. Треба було її позбутися.
Але ваш упертий батько не слухав.
Хотів усе віддати, щоб вернути її до життя.
Цього літа ми остаточно відправили «Бажання Деметри» в останній вояж.
Старенькій пора на пенсію.
- Сину. - Так, сер?
- Нам треба освіжити шампанське. - Добре.
Я не мав би нагадувати.
Ну, це чудова новина, татку.
Так би й було, якби не колосальний провал Боббі.
Не тут. Прошу.
Чому? Ми ж саме це святкуємо.
Завдяки маневрам Гарлана Комісія з цінних паперів і бірж дала нам спокій.
Завжди радий помогти.
Нам дивом вдалося пережити цю м'ясорубку.
Гідний привід для святкування.
Коханий, про що він? Який провал?
Боббі, я думала, ти розкажеш їй по приїзду.
Я не встиг.
Ні? Тоді давай я.
Боббі переконав тата злити 20% наших активів
на купівлю компанії, яка, як виявилося, по вуха в боргах.
І був лише один спосіб уникнути судових кошмарів:
Боббі покрив борг інвесторам зі своєї частки фонду.
Це правда?
Боббі, часом треба просто зірвати пластир.
Усі в дорослому житті звуть його Роберт.
Усе, ходімо.
Коханий.
Я облажався, Ненс.
Дуже облажався.
Я невдаха.
Вони правду кажуть.
Тепер усе зміниться.
Усі наші витрати…
контролюватиме батько.
Будинок, машини, свята.
Усе йтиме через нього.
То ось у чому річ? У грошах?
Ти на таке не погоджувалася.
Тому, якщо вирішиш мене покинути, я зрозумію.
Покинути тебе? Я думала, що це ти хочеш мене покинути.
Чому б я мав тебе кидати?
Я ціную тебе понад усе на світі.
Бо я прочитала твій імейл про поділ активів.
- Я… - Я хотів тебе захистити.
Розлучитися, щоб мене захистити?
Це потрібно, щоб приховати твої гроші
на офшорі, до якого не добереться батько.
О боже.
Ти заслуговуєш на безпеку.
Я не хочу розлучення. Я хочу тебе.
Я вже не той, хто колись тебе врятував.
Мене врятували не твої гроші.
- Це неправда. - Правда.
Правда.
Я три місяці жила без твоєї любові,
і я… в такому лайні.
Мені байдуже на гроші. Нехай батько їх забирає.
Мені потрібен ти.
Пробач мені.
Я ще й утратив контроль над пиятикою.
Я й тут облажався.
А тоді дивлюся на тебе й бачу, яка ти сильна.
- Ні. - Так.
Не треба.
Я ніколи тебе не відпущу.
Ти не відповідала на мої дзвінки.
Викинь другий телефон. Треба рухатися далі.
Два тижні тому ми трахалися на задньому сидінні «рендж ровера».
А перед тим у гримерці.
А перед тим – іще десь, куди ти мене привела.
Це була помилка. У нас були проблеми в шлюбі.
- Це не мало статись. - Я заслуговую на більше.
- Я всім заради тебе ризикнув. - Я не просила.
Ні, ти спокусила мене, а тоді ставилась, як до слуги,
- який біжить на дзвоник. - Хочеш – вини мене,
якщо тобі так буде легше, але залишмо це в минулому.
Не тобі вирішувати.
Відпусти мою руку, бо це погано для тебе скінчиться.
Мабуть, розкажу про нас Робертові.
Він хороша людина.
Заслуговує знати, з ким одружився.
Думаєш, він повірить, що я з тобою спала?
Ніхто не повірить.
Я така рада, що ти не знудився.
- Що? - Що ти не знудився.
Мені сподобалося. Геть усе сподобалось.
Танці й одяг.
Костюми.
Костюми, так. Було красиво.
Це був мій шанс виправити курс й уникнути катастрофи.
Я розповім Робертові правду. Усю.
Я вірила, що він усе ще мене любитиме.
Гей.
Твій телефон…
Коханий. Я мушу тобі дещо розповісти.
Хто це прислав?
Не знаю. Я…
Я не… знаю. Я…
Ти брешеш.
Хто він?
Ніхто. Це була помилка.
Помилка, з якою ти трахалася у своїй машині?
Будь ласка, просто поговоримо.
Увесь цей час я захлинався від почуття вини.
- Пробач. - Увесь цей час.
Не вірю. Просто не вірю.
- Як ти могла? - Не…
- Перестань! - Це ти зробила!
Гей! Ану вернись!
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська